34 



Av (le i Hallaiui liiniia iiiossoina hör del sloia llertalet sjjälv- 

 lallct till (le två förstnämnda i*rup])cina. Ililhöiandc arler fördela 

 sig i del närniasle lika på den id)ikvisliska och den meridionala 

 gruppen, med någon övervikt för de sydliga arterna. Såsom stå- 

 ende pä gränsen mellan den boreala och den ubikvistiska grup- 

 pen betecknar Aunkll (1. c. sid. 240) ett antal arter, av vilka föl- 

 jande blivit funna i Halland: Jungermania gracilis, ./. longidens. 

 Martinellia rosdcea. M. irrigiia, PoUjtrichum gracile. P. strictum. 

 Amhlgstegiiim uncinatum. Hijpniini reflexnm och H. riinilare. 



Hit eller snarare till ubikvisterna skulle jag även vilja föra 

 Pohlia grandiflora, som av Arnell betraktas såsom en boreal art. 

 Den förefaller vara ganska allmänt spridd åtminstone i norra 

 Skåne, Blekinge, östra Småland, Halland och Dalsland. Även på 

 Oland har jag en gång samlat den, oaktat den synes undvika kalk. 



Till <le boreala arterna kunna räknas: Nardia geoscgphiis, Cc- 

 phalozia pleniceps, Sphagnnm compaclum. Andreaca petvophila, Dicho- 

 dontium pcllmidam, Cynodontiuin tor(iiiesccns. Dicranclla secunda. 

 Blindia acuta. Dicranum schisti. 1). Bergevi. Didgmodon rubelhis. 

 Grimmia ovalis. Rhacomitriiim fascicalare, Pohlia albicans, P. pro- 

 ligera, Brgiim })allescens. Pahidella sqiiarrosa, Dichehjma falcatiiin. 

 Drepanocladns rcnolncns. I), piirpiirascens, Ptiliiim crista castrensis 

 och Isopterygium nitidiiii}. 



Till den alpina gruppen höra: .Jungermania alpesiris och Grimmia 

 angiista. 



