41 



långa. iMcn ä andra suian l)cskrives den som läniligcn grov och 

 hög ocli de angivna mallen Irån blommorna: kronbhid 2 — \ mm. 

 småfrnktcr omkr. 2 mm i diamcler (jlr. 1. ex."NorUi American l''lora'", 

 Vok 17, 190'.), sid. 44), passa e] alls in på var växt. Bland del 

 tämligen rikhaltiga 

 material av A. (/q/e//, 

 som jag lyckats få se 

 (i Hb. Berok), lin nas 

 ej heller några lormer, 

 .som i högre grad habi- 

 luellt närma sig våra. 

 Att de ej knnna för- 

 enas till en art synes 

 mig därför tydligt. Det 

 synes alltså ej återstå 

 annat än att av den 

 Wahlenbergska väx- 

 ten göra en ny art 

 eller åtminstone un- 

 derart. Ett uttryck för 

 denna uppfattning är 

 det också, när den ny- 

 ligen av "Lunds Bo- 

 taniska Förening" i 

 växtbytet utdelats sä- 

 .som A. gramineum Gmel. * lVa/7/e/?/wgr// Holml). (jfr. även föreningens 

 '^Katalog", Höstterminen 1921, tryckt Lund 1921, sid. 2). I avvaktan 

 l)å beskrivning av dess auktor nöjer jag mig i fråga om dess syste- 

 matiska ställning och nomenklatur med dessa påpekanden. Däremot 

 torde ytterligare några anmärkningar om dess utbredning redan 

 här vara på sin plats. 



För Alisma * Wahlenbergii anförde jag i mill förra meddelande 

 ett antal fyndorter från Mälaren (inom Fppland), vid Nyköping 

 och i Östergötland. De båda östgötalokalerna äro dock ej att anse 

 som alldeles säkra. Den i Gryt belägna finner jag t. o. m. sanno- 

 likast grundad på en etikettförväxling, på sådant sätt att exemplaret 

 härstammar från Nyköping. Mera sannolik är den andra, vid 

 Svartåns utlop[) i I{oxen, men även här är bekräftelse önskvärd. 

 Av nya fyndorter inom Sverige har endast en inom Mälarområdct 

 kommit till min kännedom (Övergran: Ullfjärden, enligt fil. mag. 



Fig. 1. • Alisma stenophijllum, O A.* Wahlenbergii. 

 + A. (jramineinv i Xorden. 



