53 



sin rramsk]iilc'n växplals, den röna vid Arvöl inom Dalarncs silui- 

 omiådc, (len senare på Alvåsen i norra Hälsingland, samt Bromus 

 ramosus och Melica uniflorn^ som slula i Stockholms skärgård. I 

 Finland finnas l)lotl Ihiulujpodium silvaticum (Åland) och Fesluca 

 giganten (Karelska näsel). I Danmark äro alla m. I. m. spridda, 

 några allmänna genom större delen av landet. I Norge saknas 

 llordcum curopaeum, och Melica uiii/lora går efter knsten ej längre 

 än lill I langesund, medan de övriga finna sin nordgräns på väx- 

 lande ställen mellan Möre och södra llelgeland (nordligast Fesfuca 

 silnalica). 



Även med hänsyn lill växplalsernas fördelning inom nlbrednings- 

 områdena i Sverige och Norge förekommer en slående ])arallellism 

 mellan de nämnda arterna. I Sverige tillhöra de kusttrakterna, gå 

 genom södra och mellersta Skåne samt över hela (iotland, före- 

 komma kring \'ättern (främst Omberg och Huskvarnabergen), 

 Väslgötabergen samt stundom även såsom rena sällsyntheter i de 

 lägre delarna av Öster- och Västergötland, på dalformationen i Dals- 

 land, i Mälardalen och i Närke. Nämnvärt utanför de skisserade 

 områdena går blott Melica uniflora med några växplatser även i det 

 inre av Småland (i Kråksmåla [enligt benäget meddelande av fil. 

 Uc. R. Sterner, Uppsala], vid Asnen och Helgasjön samt i Värnamo- 

 trakten) samt en i det inre Södermanland (Stora Malm). I övrigt 

 kan det anmärkas, att de äro sällsynta eller saknas i större delarna 

 av Blekinge, Smålands kusttrakter, sträckan mellan Bråviken och 

 Södertörn samt i Halland och Bohuslän. De äro här i h u v u d s a k 

 inskränkta till vissa mindre områden, främst Sölvesborgstrakten, 

 Tjust, Särö och IMdevallatrakten. Endast Melica uniflora bildar 

 även här ett viktigare undantag, då den tyckes vara allmän inom 

 hela Blekinges kustområde och även längs Smålandskusten är 

 mera spridd. Med hänsyn till antalet fyndorter inom deras hela 

 svenska utbredningsområde kan man uppställa de nämnda arterna 

 efter tilltagande sällsynthet ungefär i följande ordning^: 



Melica uniflora Bromus Benekeni 



Fesluca gigantea Festuca silnalica 



Brachgpodium silvalicum ' Bromus ramosus 

 Carex silnalica Hordeum curopaeum. 



' Sjävklart iir. att denna ordning ej gäller för alla enskilda trakter. .Sa äro 

 i Skåne de allmännaste Melica imi/lord och C.arex silvidica, på (lotland liraclujpo- 

 diiini siliutlirimi och C<iri'.v silixilicd. o. s. \-. 



