54 



I Norge visa B rachy podium siluaticiim, Festiica giganten, F. sHixi- 

 tica och Carex silnatica även med hänsyn till växi)lalsernas fördel- 

 ning en mycket stor överensstämmelse med Bromus Benekeni. Utom 

 vid kusten och i Vestlandets fjordtrakter finner man dem omkring 

 Kristianiafjorden, Ringcrikc, Numedalen, Telemarken, Sa^tersdalen 

 och Aaseral (i Vcst-Agder), ofta ett gott stycke från kusten. Mera 

 rent hunden lill kusten är Meliai iiniflora. 



Ett påfallande drag i dessa gräs utbredning är, alt de ofta före- 

 komma tillsammans inom små områden, c] sällan bokstavligen all- 

 deles blandade om varandra, även i trakter, där de eljest alldeles 

 saknas. Detta måste naturligtvis anses tyda dels i)å mycket likar- 

 tade ekologiska krav, dels på stark specialisering i sistnämnda hän- 

 seende. Att ett dylikt sammanträffande äger rum på platser, som 

 överhuvud ha att uppvisa en sä rik flora som Röddingedalen (Skåne), 

 Omberg, Kinnekulle eller de rikaste lundarna på Öland (främst vid 

 liorgholm, Halltor|) i Högsrum och Tveta i Torslunda), är ju egent- 

 ligen mindre underligt. Rent förbluffande blir det ju däremot, när 

 man i eljest ej alltför rika trakter finner dem m. 1. m. mangrant 

 samlade. Såsom sådana ställen äro i Sverige alldeles särskilt an- 

 märkningsvärda: Kristinedal nära Uddevalla, liölet i Indenäs (Väster- 

 götland), Djursnäs i Norra Ed (Tjust), K()rj)berget i Salem (Söder- 

 manland), Storö och Ramsmoraö i Möja (Stockholms skärgård), 

 Björkön, Storön och Tångsön jämte närliggande holmar i Dalälven 

 inom nordligaste l'ppland. Liknande förhållanden föreligga även 

 från Norge, men min lokalkännedom är ej tillräcklig för en merai 

 ingående jämförelse. Eör att ytterligare belysa de avsedda förhål-i 

 landena har jag i nedanstående tabell^ sammanställt förekomsten 

 av de 8 behan(ilade arterna inom 11 ovan omtalade dylika områ- 

 den. Röddingedalen har jag uteslutit, enär de mig tillgängliga upp- 

 gifterna från densamma ej synts mig tillräckligt fullständiga. 



Av ovanstående sammanställning, jämförda med kartorna, fig. 2| 

 och ;5, torde tydligt framgå, att dessa gräs äro så gott som helt bundna 

 till våra kalkrikaste trakter. De flesta fyndorterna falla ju inom 

 områden, där antingen berggrunden själv eller moränerna äro ut- 

 märkta av en större kalkrikedom. Även skalbankar torde någon 

 gång vara orsaken till förekomsten av detta slags flora. Detta gäl-! 

 ler främst om Krislinedalslokalen vid Uddevalla. Det kan alltså! 

 knappast råda något tvivel, atl markens kemiska beskaffenhet, fram- 



* För tabellen har jag utom litteraturen och museerna kunnat utnyttja med-i 

 delanden av fil. mag. 1-",. .Vi.mquist och fil. lic. W. Stkunku. 



