1 25 



Ett par fyndorter för Hypericum pulchrum L. och 

 Luzula congesta (Thuill.) Lej. 



Sommaren 1920, da \i\fi, i och för f^eologiska fältarbeten vistades i scWlra 

 Bohuslän, anträffade jaf^ Ilijpericum imlchriim i Jörlanda socken W ä 1 km 

 öster om kyrkan. Den växte där fläckvis rätl rikligt uppe på de karga 

 Ijungbergen norr om gårdarna Hannekärr och Linden. Dessutom faims 

 den, ehuru helt sparsamt, å de med yppig vegetation klädda sydlutorna 

 ned mot ovannämnda gårdar. Knligt benäget meddelande av hr. P. A. 

 Laksson, Öjersbyn, Movik, har växten av honom år 1911 insamlats å en 

 Ijungbeväxt, stenig backsluttning i Spekeröds socken ungefär en halvmil 

 nordost om nyss nämnda fyndort. Den förekom här ganska rikligt å en 

 yta av ett par hundra kvadratmeters storlek. Lokalen hade ett eller ett 

 par år tidigare upptäckts av läraren J. W. Thouén i (iöteborg. Tilläggas 

 må, att jag i likhet med flera andra botanister icke kunnat återfinna 

 Hypericum pulchrum på den i "Plora llallandica" angivna lokalen vid 

 Hjörkeris i närheten av Kungsbacka. 



Luzula congesta har .jag sett på två ställen i Fjärås i Nordhalland: dels 

 å klipporna vid kustbrynet mellan Ulvsbäck och Tjolöholm, dels i när- 

 heten av Lygnerns strand ungefär 1 km SW om Gäddevik. Bestämningen 

 har kontrollerats av docenten (1. Samuelsson i Uppsala. 



Gunnar Erdtman. 



Rhynchospora fusca Roem. et Sch. i Västerbotten. 



Den 19 aug. 1920 anträffade jag Rhynchospora fusca i en myr, belägen 

 omkring 4 km sydost från Lövångers kyrka, c:a 1 km söder om Bölesjön 

 i samma socken. Arten växte här rikligt— ymnigt inom en väl avgrän- 

 sad, någorlunda triangulär yta med 9-12 m långa sidor och gav sig i)å 

 långt håll till känna genom sin karakteristiska färg. Inom samma kärryta 

 funnos f. ö. enstaka ex. av Mijrica Gale, Drosera anglica och Ambliistegium 

 badium (den sistnämnda godhetsfuUt bestämd av lektor II. W. Auxkll). 

 1 närheten växte bl. a. Carex livida, C. dioica, Juncus stygius och Selagi- 

 nella selaginoides. 



Substratet för Rhynchospora /"»sca-fläcken är till 30—35 cm djup kärrdy. 

 Härunder vidtager c:a 1,4 m sand och grus samt slutligen glaciallera. 

 Höjden ö. h. torde kunna anslås till c:a 10 m. 



Då, så vitt jag kunnat finna, arten tidigare är känd nordligast i Jämt- 

 land, Håsjö s:n [Sv. Bot. Tidskr. 1909, sid. (155)1 och i Ångermanland, Nora 

 s:n, Bölesta (Arnell, i Ilartmans flora), har nordgränsen för denna arts 

 kända förekomster med Lövångersfyndet flyttats mer än en breddgrad 



niot norr. 



Bertil E. Haldcn. 



