152 



;iv Cellis sp. \rA ön laizon, samt Gonidioinyccs sociahilis Waiii., som endasl 

 anträffats steril i myceliet av den förstnämnda arten, bildande svartbruna, 

 kortcelliga, 8—12 ,« tjocka, f>reniga trådar. 



Doktor Wainio förevisade en ny kalklav, Placodinm rhriisodeliiin Wain. 

 n. SJ)., funnen av lionom i Finby i Regio aboensis. Dess thallus är sorediös 

 och till färgen brungul, med KOH ])uri)urfärt>ad eller blåröd. Steril. 



Å rektor M. Hhknnkus vägnai' delgavs en dennes studie: "Xatursköv- 

 lingen på Sandviksholmarna \i(l IFelsingfoi-s och dess inverkan ])å ve- 

 getationen". 



Drii 'i (Icccmhcr V.)-2(). 



Professoi' I'uki)H. I-jj-vixc. föredrog om I^lias Tm.landz och dennes Ih*- 

 tydelse för den botaniska vetenskapen i Mnland. Tillandz var född i 

 Småland år HVIO. Efter att ha besökt högskolorna i Abo och rp])sala 

 reste han år IfifiS till Holland, där han idkade studier vid det berömda 

 universitetet i Leyden. Flan promoverades här till medicine doktor år 

 1670 och utnämndes samma år på hösten till professor i medicin i Abo. 

 Samtidigt förenades botaniken med den medicinska lärostolen. Tili.andz 

 blev grundläggaren av den botaniska vetenskapen och det botaniska skrift- 

 ställeriet i Finland, och då sålunda året för utnämningen ))etecknar ett 

 uppsving för Finlands botaniska vetenskap, kan med detsamma förbindas 

 250-årsminnet av den store mannen. — År 1673 utgav Th^landz sin berömda 

 ■'Catalogus Plantarum tam in excultis, (piam incultis locis jjrope Aboam 

 superiore aestate nasci observatarum in gratiam Philo-Botanicorum con- 

 cinnatus", det första arbete av bestående värde, som Mnlands botaniska 

 litteratur har att ui)pvisa. Tio år senare utkom en andra ui)plaga. Ar- 

 betet utgör en förteckning över växter, vilda och odlade, iakttagna i näi- 

 heten av Åbo. Det var ursprungligen avsett till ledning för författarens 

 elever vid studierna, varvid dess uppgifter skulle vid föreläsningar och ex- 

 kursioner kompletteras av läraren. Växterna ujjptagas i bokstavsföljd, 

 enligt de latinska namnen, och varje art omnämnes medelst korta, träf- 

 fande diagnoser, enligt tidens sed. Växterna äro grupperade enligt an- 

 tagen släktskap, och härvid äro sammanförda dels i det nuvarande sy- 

 stemet närastående, dels vitt skilda växtarter. Såsom ett belysande exem- 

 pel kan nämnas, att Th.laxdz till Trifoliiini hänför dels våra vanliga klö- 

 verarter, men dels även Menyanthes (kallad Trifolinm aquaticnm och 

 Oxalis Acelosella (kallad Trif. acelosiim), alltså över huvud växter med tre- 

 fingrade blad. En ofta återkommande gruppering grundar sig på upp- 

 fattningen av enligt nutida begrepp olika arter såsom utgörande blott 

 olika kön av samma art. Så var Yeronica serpyllifolia honan och V. 

 officincdis hanen av en ocli samma art. lui reminiscens av detta betrak- 

 telsesätt återfinna vi i nnmiM^n Aspidium fdix mas och A. fili.v femina, yUki\ 

 likaså representerade de båda könen av en art. En viktig del av "Cata- 

 logus plantarum ■ bilda redogörelserna för de olika växternas medicinska 

 egenskaper; och i katalogen förekomma även de inhemska namnen ])å 

 växterna, svenska och finska. Den första up])lagan innehåller 196 växl- 

 nanni, den senare ixW) namn, <lärav MM) namn i)å vilda och de övriga på 



