19<) 



får växa. ¥A[ antagande av niolsalscn innebär däilör inipliciU- c(l 

 anlagan(ie, att växtsamhället är hundel a\ en niaximiyla, oeli niäsle 

 däiFör lills vidare l)estänil lillhakavisas. 



Ett av de allvarligaste hindren för en rationell statistisk vegeta- 

 tionsanalys ligger i svårigheten att finna en allmänt användbar 

 måttenhet. Principiellt enklast, men tyvärr hloll i ell lålal lall 

 realiserbart, är att välja individen som enhet. Den li-oreliska be- 

 handlingen ställer sig då relativt enkel. 



I en tidigare ui)psats (1922) har jag påpekat, att fluktnationerna 

 i frekvens — under förutsättning att inga störningar förefinnas — 

 böra följa den enkla lagen 



e~' 1'" 

 P(/j) = 100- ~ . ^0 



n 



där Pin) betyder sannolikhetsprocenten för uppträdandet av n in- 

 divid inom en provyta så stor, att den i medeltal innehåller v in- 

 divid; e är basen för de naturliga logaritmerna. På samma ställe 

 har jag också anfört mätningsscrier, som tydligt visa, att i många 

 fall individernas fördelning i naturen följer denna lag. A andra 

 sidan har jag där också visat, att undantag förekomma, i det att 

 för vissa arter åtminstone under vissa förhållanden fluktuationerna 

 kunna vara större eller mindre, än den enkla sannolikhetslagen anger. 

 Låt oss ta i betraktande en art, som följer denna lag. Sanno- 

 likheten, att intet individ av densamma skall finnas på en viss 

 provyta, är enligt (1) lika med c""', och alltså sannolikheten för att 

 arten ifråga skall vara representerad =1 — e~'. Om materialet är 

 likformigt, så är v proportionellt mot provytans storlek, d. v. s. vi 

 kunna sätta r = ax\ där a är medelantalet individ per ytenhet och 

 .T är provvtan. Vi få då för sannolikhetsprocenten en förekomst 



P,= 100(1 — e-"') (2) 



För många arter uttrycker alltså denna formel sambandet mellan 

 yta och sannolikhetsprocenten av en arts förekomst. 1 varje fall, 

 där (1) är experimentellt bevisad, är (2) det även. Den kan natur- 

 ligtvis också direkt prövas. Mätningar av detta slag, där individen 

 medvetet valts som måttenhet, föreligga, så vitt jag vet, ännu icke. 



