210 



C. ncmorosa Hcbent., föisell dem med latinska diagnoser och av- 

 bildat axfjäll, iruktgömmen och liukler. På grundval av Lindhkrgs 

 iil)pginer upptogos bägge arterna som skilda i C. A. M. Lindmans 

 "Svensk Fanerogamflora" (1918). 



Som synes ange Haussknecht och Lindberg olikheterna mellan 

 de båda växterna på praktiskt taget alldeles samma sätt. Möjligen 

 kan en motsägelse anses föreligga i fråga om graden av sprötets 

 klyvning. Men denna torde vara skenbar, i det att Haussknecht 

 tyckes ha avsell blolt de fria spetsarna, och Lindberg tydligt sä- 

 ger sig mena den blott ])å utsidan utbildade si)rickan. I några 

 hänseenden komplettera beskrivningarna varandra. 



När två så skarpsynta florister som Haussknecht och Lindberg 

 oberoende av varandra kommit till den bestämda uppfattningen, 

 att i Carex nemorosa och C. inilpina två väl skilda arter föreligga, 

 så borde ju saken egentligen kunna anses avgjord. Men som redan 

 framhållits blev Haussknechts utredning fullständigt obeaktad, och 

 åtminstone utomlands har ej heller Lindber(;s lett till någon om- 

 värdering av de båda typerna. Sålunda konstaterade jag förra 

 året (1921) bland de schweiziska floristerna fullkomlig obekant- 

 skap med dessa växtformer. Själv hade jag ej tidigare mera in- 

 gående befattat mig med desamma, men då det intresserade mig 

 att se efter, om en uppsortering efter de av Lindberg angivna 

 kännemärkena vore genomförbar även på ett rikare material från 

 andra trakter, så genomförde jag i Ziirich en revision av de sam- 

 lingar, som där stodo mig till buds, nämligen främst museernas 

 i Ziirich (Polytechnicums och Universitetets), Basel och Bern. Som 

 revisionen gav intressanta resultat, utsträckte jag den efter hem- 

 komsten även till de svenska, norska och danska museernas, där 

 blott samlingarna i Stockholm och Uppsala granskats av Lindberg, 

 medan materialet i Lund befanns reviderat av konservator O. R. 

 Holmberg. Dessutom har jag gått igenom de stora samlingarna 

 i Berlin och Wien (både Universitetets och Naturhistoriska Stat.s- 

 museets). Som någon revision av ett större material ej genomförts, 

 och alltjämt inga pålitliga uppgifter om de båda arternas utbred- 

 ning förefinnas utöver dem, som Haussknecht meddelat på ett 

 ytterst litet material och Lindberg lämnat från Finland, anser jag 

 mig böra redogöra för resultatet av min granskning. 



Mina undersökningar över Carex riilpina och C. nemorosa ha i 

 allo bekräftat Haussknechts och Lindbergs uppfattning, och anser 

 alltså även jag, att två mycket goda arter föreligga. Ett hit- 



