211 



tills I'örl)isctt, men särdeles sk;ii|)l skiijt-niäike k;iii ja^ lii^f^a iill 

 (le av dessa forskare anförda. 



Självklart är, alt man har att ^öra ined två myckel närstående 

 arler. Oeh som de olika karaktäreina växla rätt myeket, far man 

 e] begära, att var oeh en av de angivna skall ensam möjliggöra 

 säker l)estämning. Men vill man därför tala om öveigangsformer, 

 så gör man sig skyldig till en alldeles oriklig slutsats. I själva 

 verket kan jag påstå, all jag icke sett ett enda icke alltlör ungt 

 individ, om vilket jag stannat i ovisshet. Och delta är så mycket 

 mera beaklansvärt, som jag h u v u d s a k 1 i g e n arbetat med her- 

 bariematerial. 



Till och med de flesta h e r b a r i e exemplar kan num redan 

 habiluellt fördela på de bägge arterna efter stråets tjocklek, bla- 

 dens bredd och färg, axsamlingens form och färg, lik-som skärm- 

 bladens utbildning (se ovan!). För undvikande av varje missförstånd 

 l)ör det framhållas, att bladens grågröna färg hos Carex nemorosa 

 framträder först vid torkningen, och att den hos den levande växten 

 är lika rent grön som hos C. imlpina. De mest påtagliga olikhe- 

 terna finnas emellertid hos fruktgömmena. Härvidlag måste jag 

 dock tillstå, att jag icke funnit olikheten i fråga om dessas nerva- 

 lur så utpräglad, som upi)givits. Ofta saknas visserligen hos C. 

 milpina nerver fullständigt på insidan, men stundom finnas tydliga 

 sådana i undre delen. Å andra sidan kan även hos C. nemorosa 

 nervaluren stundom vara skäligen svag. Även beträffande sprötels 

 och axfjällens tandning, märkenas resistens o. s. v. förekomma 

 växlingar, fastän de i regel lämna goda hjälpkaraktärer. Allt som 

 allt syntes mig några få individ skäligen ovissa. Ulls jag kom att 

 fästa mig vid den finare strukturen hos fruktgömmenas yla. Hos 

 C. nemorosa företer denna en utpräglad glans, medan den i jäm- 

 förelse härmed hos C. unlpina ter sig matt. Vid lujjpförstoring 

 visar den sig hos den senare papillös — man ser cellgränserna 

 tydligt — , hos den förra 1. o. m. vid starkare förstoring alldeles 

 jämn. Fruklgömmesväggens anatomi är också tydligt olika. De 

 yttre epidermiscellerna äro hos C. nulpina isodiamelriska, ha för- 

 tjockade väggar och något välvd kutikula. Hos C. nemorosa åter 

 äro de något utdragna i fruktgömmels längdriktning, mera tunn- 

 väggiga och med plan kutikula. Med hjälp av denna strukturella 

 olikhet var det ingen svårighet all fullt säkert beslännna även alla 

 hittills ovissa individ.^ 



^ Självklart är, att jag härvid l)ortser fraii iiagra alltliH- unga, o best ä in b a r a 

 individ. 



