212 



Särskilt med hänsyn till den efter Haussknecht meddelade sam- 

 mantallningen om olikheterna mellan de båda arterna torde det 

 e] vara nödvändi.gt att här lämna några diagnoser. Tilläggas må 

 blott ytterligare, att hos utpräglade solformer av Care.v nemorosa 

 de mogna fruktgömmena ofta bli gråsvarta, medan de hos C. vul- 

 pin<i bli rödbruna. 



Angående arternas namn anser jag ej mycket behöva sägas. 

 Efter de av Linné i "Species Plantarum" (1753) upptagna syno- 

 nymerna är det tydligt, alt han avsett bägge. Beskrivningen här- 

 städes är emellertid nästan ordagrant hämtad ur 'f^lora Svecica" 

 (Ed. 1, 1745), och från Sverige har han näppeligen känt mera än 

 den ena arten, nämligen den, som ovan kallats Carex imlpina. 

 Denna är också den enda, som förekommer vid Uppsala (se nedan), 

 varifrån Linné säkerligen haft sin bästa kännedom om växten. 

 Hittills har ju ej heller någon fallit på den tanken att inskränka 

 namnet till den andra arten, tvärtom ha Haussknecht och Lindberg 

 lyckligtvis använt det i alldeles överensstämmande mening för den 

 förra arten. Något oklarare är namnfrågan för C. nemorosa. Alla 

 synas vara ense om att Rebentischs växt är fullt klar. Men tyvärr 

 finnas två äldre homonyma namn. Det ena C. nemorosa Schrank. 

 (1789) anses vara ett klart synonym till C. alba Scop. och gör där- 

 för inga svårigheter. Det andra C. nemorosa Lumnitzer (1792) är 

 enligt KtJKENTHAL (anf. st., sid. 156) synnerligen ovisst. Det kan 

 syfta på någon av mnrzco/a-gruppens arter, men möjligen också 

 just på vår art. Av andra namn, som kunde komma i fråga för 

 denna, synes mig det mest misstänkta vara C. compacta Lam. (1778), 

 huvudsakligen enär det avser en växt från Frankrike, där C. ne- 

 morosa är den ojämförligt allmännaste. Men dels tyder intet i 

 Lamarcks Ijeskrivning ("Flore Francoise", II, 1778, sid. 172) bestämt 

 på denna art, dels anföres C. milpina L. som synonym, vadan nam- 

 net tillkommit, endast enär Lamarck ansåg Linnés namn mindre 

 väl valt. Den avsedda arten bör alltså åtminstone tillsvidare kallas 

 C. nemorosa Hebent. 



Om de båda arternas utbredning är som redan nämnts ytterst 

 litet känt. Lindberg redogör (anf. st., 1916) för deras förekomst 

 i Finland. Haussknecht skriver (anf. st., sid. 154): "Schwedische 

 Exemplare im Herbar Brehmer zu Liibeck, von Ehrhart bei Up- 

 sala gesammelt, stellen die echle C. imlpina L. vor, dieselbe, die 

 auch bei uns vorkommt. In Thiiringen ist C. nemorosa bei weitem 

 häufiger als C imlpina, während ich in Asien und zwar in Syrien, 

 Mesopotamien und Assyricn nur C. nemorosa sammelte". 



