220 



havet. Hndast i Västergötland förekommer den pä större avstånd 

 från kusten. Men även här finnes den blott i de lägre delarna. 

 Får man anta, att de övriga K) fyndorter, A. Rvdbehg ("Förteck- 

 ning öfver Västergötlands fanerogamcr och kärlkryptogamer", 1902, 

 sid. 95) uppger för C. milj)ina, höra till C. /jemoro.sa, så skulle väx- 

 ten vara så gott som helt inskränkt till (löteborgstrakten och Vä- 

 nerns närmaste omgivningar. Endast från Skövdetrakten finnas 

 fyndorter på omkr. 30 km:s avstånd från Vänern. 



Carex imlpimi företer en helt annan utbredningstyp. Den är ut- 

 präglat östlig och e.i på långt när i lika hög grad bunden till kus- 

 terna. I Norge och vid svenska västkusten saknas <'2n. I Danmark 

 synes den vara en ren sällsynthet. Den enda fyndorten i Jylland 

 (Randers) ligger i en trakt, där åtskilliga mera kontinentala arter 

 förekomma. Redan i Skåne tyckes den avlägsna sig något mera 

 från kusten än C. nemorom. I de östsvenska landskapen, från 

 Blekinge norrut, är C. imlpina den ojämförligt mest utbredda. På 

 lerslätterna i Östergötland, Närke och Mälarlandskapen går den 

 även långt in i landet, och är i dessa trakter ingen egentlig säll- 

 synthet. Påfallande är, att i motsats mot C. nemorosa inga fynd- 

 orter föreligga från Upplandskusten, vilket knappast kan vara en 

 tillfällighet. Från Västergötland föreligger intet säkert fynd.^ Hela 

 den nordiska utbredningen ansluter sig mycket nära till åtskilliga 

 av våra kontinentala arters. Alldeles särskilt stor är överensstäm- 

 melsen med Melampyrum nemorosum L. Jfr. kartan häröver i R. 

 Sterners snart utkommande arbete om ifrågavarande växtgrupp. 

 Som av ovanstående framgår, ansluta sig de båda arternas nor- 

 diska utbredningsområden synnerligen väl till deras allmänna eu- 

 ropeiska. Den ena arten sydlig, möjligen med något atlantisk 

 tendens, den andra sydöstlig av mera kontinental typ. En dis- 

 ku.ssion av orsakerna till de stora olikheterna kan med utsikt till 

 framgång blott äga rum i samband med andra arter av likartad 

 typ. Det här framlagda torde emellertid på ett synnerligen slå- 

 ende sätt vi.sa nödvändigheten av ett "rent" material, och att det 

 ej går för sig ens inom växtgeografien att arbeta med "stora" arter. 

 Upp.sala, Botaniska Museet, mars 1922. | 



' Det bör dock kanske anmärkas, att jag sett C. viilpina inblandad på två ark 1 

 av C. nemorosa från Västergötland (Kinnekullc och Skövde). Allt talar för att i 

 exemplaren genom något misstag kommit med på arken, men omöjlig är visst 

 icke förekomsten av C. vulpina även i Västergötland. Den bör eftersökas! 



