286 



relativa okänsliffhet, vilken de åtminstone till en tid visa iJ"ent emot svam- 

 pen, vinner en förklaring", om man antar, att hyferna i förstone speciali- 

 sera sig på feltkropparna, som Ju icke höra till de vitalare delarna. Det 

 kritiska momentet i sjukdomen inträder, då förpuppningen är förestående. 

 Svampens aktivitet ökas, så att larverna ofta dödas, redan innan pupp- 

 stadiet uppnåtts; i många fall hinna de emellertid spinna sina kokonger 

 och övergå till pui)i)or för att först därefter duka under för angreppet. 

 Kanske måste man även räkna med den möjligheten, att larverna kunna 

 infekteras nere i marken; åtminstone torde detta vara fallet med sådana 

 skalbaggslarver, som helt och hållet föra en underjordisk tillvaro. 



Förf. foto. 



Fig. 1. Cordiceps milildris på puppa av Sinerinthiis 

 po}>iili. — X 2. 



De dödade insekterna bli mumifierade och utmärka sig sålunda genom 

 sin väl bibehållna yttre form. De äro i detta tillstånd styva och jämfö- 

 relsevis fasta; inom den tunna huden finner man icke ett spår av djurens 

 vävnader utan endast en tät, vit eller svagt rosafärgad hyf massa. I detta 

 stadium, som kan betecknas som ett sklerotium, övervintrar svampen. 

 Under den följande vegetationsperioden skrider svampen till reproduktion, 

 vilken inledes genom ett konidiestadium, Isaria farinosa. Från sklerotiet 

 utvecklas klubbliknande, 2—4 cm höga stromata, vilka på hela sin yta 

 överdragas av konidier. Detta stadium uppges vara vanligt på puppoi', 

 men det är väl därför icke säkert, att det på varje sklerotium nödvändigt 

 måste föregå ascusstadiet, vilket först framträder under sensommaren och 

 hösten. Den egentliga sporspridningen infaller därför under en tid, då 



