288 



fallande yppifi( vegetation. Beståndet utgjordes till sin luivudsakliga del 

 av omkring 30-åriga aspar med insprängd rönn, glasbjörk, gråal,trädtormade 

 sälgar samt enstaka granar. Ilumuslagret var utpräglat mullartat och dolt 

 under ett rikt täcke fuktiga, multnande löv. De lägre skiktens vegetation 

 ])räglades i främsta rummet av högvuxna ormbunkar: Polystichiim Filix mas, 

 P. (iilatatiim och Alhijrium F///.r /"fnj/zia, tillsamman strödda. Fläckvis strödd 

 ui)i)trädde Dryopleris Phegopleris, och som tunnsådda antecknades bland 

 örterna Geraniiim silvaticum, Majanthemum och Rubus saxatilis. Bland 

 gräsen voro Calamagrostis arundinacea och Melica niitans strödda. Alla 

 övriga såväl örter som gräs uppträdde enstaka. Jag meddelar här denna 

 artlista, då den fullsländigar bilden av lokalens ekologiska beskaffenhet: 

 Afjrostis viilgaris, Aira flexiiosa, Anemone nemorosa, Convallaria majalis, 

 Dryopleris Linneana, Epilohinm angustifolium, Fragaria vesca, Hepalica, 

 Ilypericnrn qnadrangnlnm, Linnaea, Lycopodinm annotinnm, L. Selago, Me- 

 lampgrum pratense, M. silvalicnm, Oxalis, Paris, Polenlilla erecta, Prnnella 

 vulgaris, Pyrola minor, P. secnnda, Trienlalis, Viola palnstris, V. Riviniana, 

 Veronica officinalis. Härtill antecknades några smärre, sterila exem])lar av 

 Myrlillus nigra och Vaccininm vilis idaea, båda egentligen främlingar i denna 

 vegetation. Något sammanhängande mosstäcke på marken förekom icke. 

 Mossornas sammanlagda frekvens kunde på sin höjd betecknas som tunn- 

 sådd. Följande arter förekommo: Brynm rosenm, Hylocomium prolifernm, 

 H. tricpielrnm, Mnium affine, Plagiochila asplenioides, Plagiothecinm denti- 

 rnlatnm, Polytrichum commune, Sphagmim Girgensohnii och Thiiidinm 

 Blandoivii. 



Ur detta glesa bottenskikt höjde Cordiceps upp sina brandgula, på långt 

 håll lysande klubbor; vid första anblicken tog jag dem för en Calocera 

 eller en Clavaria, men en närmare granskning avslöjade genast deras 

 rätta natur. Det visade sig snart, att svampen förekom ganska rikligt, och 

 jag kunde därför utvälja särskilt intressanta exemplar för insamling. An- 

 märkningsvärt nog ledde stromata i alla undersökta fall sitt ursprung från 

 mumifierade ])uppor, icke från larver. Tack vare tillmötesgående av den 

 framstående kännaren av fjärilspuppor artisten David Ljungdahl har det 

 insamlade materialet blivit undersökt även ur entomologisk synpunkt. I 

 detsamma voro endast tre fjärilsarter representerade, nämligen Smerinlhus 

 popnli (L.) (poppelsvärmaren) (fig. 1), vars larv lever av aspblad, samt Cyma- 

 tophora ftauicornis (L.) (fig. 2, a, b) och C. dnplaris (L.) (fig. 2 c), av vilka 

 den förstnämnda likaledes har aspen till näringsväxt, den senare al 

 eller björk. 



År 1921 besökte jag åter samma lokal under en exkursion med Skogs- 

 högskolans elever den 5 augusti. Svampen återfanns därvid av doc. E. 

 Melin, som även var mig följaktig, men den var betydligt sparsammare, 

 än då den första gången anträffades på platsen. 



Mina efterforskningar efter tidigare fynd av C. mililaris ha givit ett 

 ingalunda överväldigande resultat. I Lunds liotaniska museums samlingar 

 saknas den helt och hållet, enligt vad professor S. Murbeck benäget med- 

 delat mig. Från Uppsala-museet kan jag tack vare docenten G. Samuelsson 

 meddela tvenne lokaler; svampen föreligger här i ett exemplar från Ble- 

 kinge, utan närmare uppgift om växtplats och datum insamlad av Gossel- 



