Svensk Botanisk Tidskrift. 1922. Bd. 16, H. 3—4. 



BIDRAG TILL KÄNNEDOMEN OM GENISTA 

 ANGLICA L. INOM SVERIGE 



JÄMTE HISTORISK ÅTERBLICK. 



Av 



CARL TH. MÖRNER. 



Beröring med växten ifråga (svenskt namn: engelsk, britt-, nål- 

 ginst eller -genist) å ett par av dess nuvarande växtplatser (somma- 

 ren 1921) väckte hos förf. intresse för dess historik resp. utbred- 

 ning, vad vårt land angår. Ingenstädes anträffades i litteraturen 

 någon nutidens krav tillnärmelsevis motsvarande översikt här- 

 utinnan. Kn sådan lämnas härmed, stödd på dels studium av 

 litteraturen och offentliga herbarier, dels uppgifter, erhållna genom 

 konferens, muntlig eller skriftlig, med ett flerlal initierade personer. 



Historik. 



Det tidigast kända uppträdandet av Genista anglica i Sverige- 

 omlörmäles av Petrus Holmberger (1779, sid. 34) sålunda: "Uti 

 en hage på det så kallade Norrlandet, nedanför torpet Ladugården, 



ett ganska litet stycke från Wäslerwik tillika med Erica 



Tetralix, som innästlat sig i sällskap med Utlänningen". "Speci- 

 mina ad Vestervik Smolandiic lecta possideo", betygar Elias Fries. 

 Advcntivkaraktären i delta fall markeras av Scheutz (1857), och 

 utdöendet lät e] länge vänta på sig: "jam ibi disparuit" (Wahlen- 



BERG, 1826). 



Första gången växten omnämnes såsom funnen i den landsända, 

 som senare visat sig vara dess naturliga svenska utbredningsom- 

 råde — Hallands .sydligaste del — var 1788, av Pehr Osbeck (sid. 

 22). Lokaluppgiften lyder: "I Våxtorps Åkergärde". Ehuru citerad 



