KARL ERIK KALLIN. 



den. att de med stor envishet och smidighet söka anpassa sig efter de 

 yttre förhållandena. Den synnerligen hårda kampen för tillvaron har i 

 dessa höjdlägen utbildat betydligt härdiga former. Lämnade orörda av 

 yxan måste dessa skogar därför anses kunna framgångsrikt uthärda i 

 kampen mot klimatets stränghet och de skarpa fjällvindarna. A andra 

 sidan kan varje om än aldrig så försiktig avverkning härstädes ha till 

 följd ett äventyrande av skogsbeståndens tillvaro. 



För att blott och bart förhindra den geografiska skogsgränsens ned- 

 gående torde det därför hava varit tillfyllest att avsätta till skyddsskog 

 efter förhållandena avpassade, mer eller mindre breda bälten å fjäll- 



^^■■j'^' , - \ 



Foto A. Lundholm. 

 Fig. 3. Fjällskogstyp å Frostberget, 650 m. ö. h. I bakgrunden Fiskåfjället, Frostvikens 



socken. 



sluttningarna nedom kalfjällen samt förekommande högplatåer, där en 

 avverkning av skogen skulle kunna ha till följd, att desamma för all 

 framtid gjordes improduktiva. Därigenom skulle det nuvarande vidsträckta, 

 sammanhängande skyddsskogsområdet hava förbytts till en mångfald 

 smärre skyddsskogsbälten, vilka sålunda skulle ha bestått av fjällens 

 björkregion jämte de oväxtliga, relativt värdelösa och från transport- 

 lederna längst aflägsna fjällskogarna. Genom att inom dessa områden 

 förbjuda varje avverkning skulle den nuvarande geografiska skogsgränsen 

 i fjälltrakterna hava varit väl skyddad. 



Vid skyddsskogsområdets avsättning tolkades emellertid lagen, som 

 ovan påvisats, i betydligt vidsträcktare mening, så att den ej endast 

 skulle bereda värn för den geografiska skogsgränsen utan jämväl lämna 

 garantier mot nedgående av gränsen för den tekniskt och ekonomiskt 



