OM SK0(;SSK\I)I)SI.A(;KN MKD KORSIAc; III.I. I.ACKOMIM.KirKRING. 



19 



sig i en till växtnäring oduglig form. Härtill kommer, att den ofta täta 

 markbetäckningen av husmossa och blåbärsris måste försvära fröets ned- 

 fallande till markytan. Under senare tider har dessutom den teorien 

 uppställts, att i rähumus förefintliga fria humussyror genom sina anti- 

 ceptiska egenskaper skulle nedstämma eller omintetgöra groningspro- 

 cessen.^ Av allt att döma, erbjuder råhumusen således såväl fysikaliska 

 som kemiska hinder för föryngringen. 



De ställen å råhumusmarker, där fröet synes kunna gro och plantor 



Foto förf. 

 Fig. 9. A multnad låga uppvuxna 14 st. plantor och ungträd, c:a 425 in. ö. h. 

 Hemmanet Sandnäset, Frostvikens socken. 



förmå utvecklas, äro / första haiid å Jiediiiultiiade lågor, vidare tätt under 

 björkar,'' samt å fläckar^ där råJmmuslagrct blivit iindanskajfat (t. ex. vid 

 rotvalv) eller av en eller annan orsak omvandlat till mild humus. 



Överallt i Norrlands granskogar äro de nedmultnade lågorna och 

 stubbarna av stor betydelse för den naturliga för}-ngringen, en sak som 

 redan länge varit känd och ofta påvisad. Särskilt vill jag emellertid 

 framhålla denna betydelse för skyddsskogsområdets glesa, risrika gran- 



* Rafael Heri.in. En studie i biologisk växtgeografi. Årsskrift från Föreningen för 

 Skogsvärd i Norrland 1913. I. 



- Möjligen beroende på björkrötternas välgörande inverkan på skogsmarken samt ett rik- 

 ligare anhopande av björklöven närmast stammarna. 



