OM SK\'nr)SSKO(;si.Ar,KN MED FÖRSLAO 'IILL I,A( IKimiM.KTTKRIXC. 2 1 



Det luckiga, glesa och ojämna tillståndet hos den risrika granskogen? 

 måste således tillskrivas, den sedan långa tider tillbaka förefintliga för- 

 yngringssvårigheten, huvudsakligen förorsakad av så småningom ijiträdande 

 råJiumusbildning . Khuru efter allt att döma rähumusbildningarna utgöra 

 de avgjort största hindren för föryngringen, kunna som bidragande orsaker 

 till föryngringssvårigheten nämnas skogens av ålder i viss grad nedsatta 

 förmåga att producera grobart frö, långa intervaller mellan rika fröår, 

 inträffande olämplig väderlek på våren efter fröår, vidare kalamiteter, 



loto förf. 

 Fig. II. På nedmultnad låga uppvuxen, l8 år gammal planta, 5 dm. hög; 

 1 1 dm. lång i lågans längdriktning löpande rot. 



som hota de späda plantorna genom uppfrysning, snötryck, frost m. m., 

 samt slutligen plantornas svårighet att utveckla sig förr än omkringstående 

 träd av ålder eller annan orsak skattat åt förgängelsen. Resultatet av 

 den ytterligt långsamt fortlöpande föryngring, som i trots av alla dessa 

 svårigheter under generationer ägt rum i urskogen, blir dennas upp- 

 delning i en massa små trädgrupper i koncentrerad eller utsträckt form 

 med stora öppningar mellan grupperna. Denna i ögonen fallande grupp 

 visa uppdelning av skogen får sin förklaring dels i ovan omtalade för- 

 hållande, att skogsfröet endast gror å vissa angivna grobäddar, där så 

 ledes rikligt med plantor kuima uppväxa, dels ställvis i utbildandet av 

 vegetativa skott. Fia. 12. 



