22 



KARL ERIK KALLIN. 



I anslutning till förestående resonemang kan man uppkonstruera den 

 glesa, svårföryngrade granurskogens av människan opåverkade utvecklings- 

 serie sålunda:^ 



i) Förr eller senare antänder åskan den med vindfällen och torrskog 

 bemängda urskogen och en bränna uppstår. 



Foto förf. 

 Fig. 12. Grupp av vegetativ föryngring c:a 4S0 m. ö. h. 

 Den längsta plantan 55 år och 3,25 m. lång. Stubben efter 

 moderträdet synes till vänster å bilden. 



2) Björken invandrar å brännan, vilken snart upptages av ren björk- 

 ungskog. 



3) Granen invandrar i björkbrännan som underväxt i björkskogen. 



4) Granen arbetar sig fram genom och mellan björkarnas kronor och 

 den björkblandade, växtliga granskogen uppkommer. 



5) Björken dör ut, och den medelålders, likåldjiga, mossrika granskogen 

 har tagit den forna brännan i besittning. 



^ Härvid bortses från sådana impedimentartade marker, som på grund av jordmånens grunda 

 eller näringsfattiga beskaffenhet aldrig förmå producera annat än ett glest oväxtligt skogsbestånd. 



