OM skm)1)ssk()(;si..\(;i;n mf.d forsi.ac rii i, i.AC.KoMiM.KriKRiNc;. 35 



anskaffa återväxt, skogens framtida bestånd vara, minst sagt, tvivelaktig. 

 Detta är så mycket sorgligare, som ifrågavarande skogsmarker höra till 

 de allra bästa, och å vilka skogen, riktigt skött, skulle kunna lämna en 

 virkesavkastning, som ej skulle stå mellersta Sveriges granskogar efter. 

 För att få dessa värdefulla, bördiga marker åter skogsproduktiva måste 

 kultur verkställas. Plantering med 4 — 5åriga, kraftiga granplantor bör 

 här tillgripas (fig. 23). Då dylika marker, såsom ofta är fallet, äro ut- 

 satta för översilande vatten, bör dikning utfciras, innan kulturen \erkställes. 



II. Mossrik granskog på medelgod jordmån. 



I dessa skogsbestånd, där man ej behöver befara, att ogräsväxten skall 

 taga överhanden, utföres utsyningen vanligen genom luckhuggning. För 

 luckornas anbringande i bestånden har man ofta fingervisning av naturen. 

 Således utvidgas redan förefintliga småluckor till den storlek, att åter- 

 växten kan beräknas ha tillräcklig ljustillgång, undertryckta plantor och 

 plantgrupper frihuggas och ge anledning till luckors upptagande, grupper 

 av skadade och torra träd ge likaledes anledning därtill o. s. v. Dess- 

 utom genomgås de mellan luckorna kvarlämnade skogsbältena av rens- 

 ningshuggning. 



Förrättningsmännen ha vid utsyning i dylika skogar utgått från den 

 lovvärda avsikten att luckvis öppna bestånden för att bereda rum för 

 återväxten. Denna deras avsikt har emellertid vid den efterföljande av- 

 verkningen sällan uppnåtts. På de åsyftade föryngringsytorna har näm- 

 ligen då kvarlämnats smärre, mången gång trögväxande träd, vilka, även 

 om de stämplats, ej kunnat uttagas på grund av avverkningsläget. Dels 

 förhindra dylika småträd utvecklingen av förefintliga undertryckta plantor, 

 dels verka de skuggande på marken, varigenom en del a\' det ljus, som 

 sjjirande plantor så väl behöva, undandrages dem. Som den avverk- 

 ningsbara minimidimensionen inom vissa, från flottleder mer avlägsna 

 trakter är rätt stor, kan således antalet av dessa småträd i de vid 

 stämplingen åsyftade luckorna bli så stort, att några dylika i verkligheten 

 icke uppstå. Någon nöjaktig återväxt efter sådana avverkningar kan 

 knappast erhållas. Senast har jägmästare A. HOLMGREN, som ägnat 

 skogsföryngringsproblemet i Norrland stor uppmärksamhet, med skärpa 

 framhållit betydelsen av, att föryngringsluckorna befrias från de åter- 

 växten hindrande småträden." »En sådan metod , säger han, som går 

 ut pa att ur skogen plocka fram alla för tillfället avsättningsbara stam- 

 mar, är ej någon avverkningsmetod. Det är endast ett sätt att exploatera 



' Blädning och traktliuggning i Norrlan<lsskogarna. Norrlands Skogsvårdsförbunds tidskr. 

 1914. III. 



