OM SK\ DDSSKOGSI.AGKN Mi;i) KOKSI.AC lll.l. I, A* ; Kl )M IM.I- ITl-k IXC . 37 



värmens nedträngande i jorden. Kälen kvarhålles därför å dessa ställen 

 betydligt länt^re än i skogsmarken i övrigt. Visserligen bruka förrätt- 

 ningsmännen ofta upplysa utsyningstagarna om nämnda förhållanden och 

 föreslå dem att efter avverkningarnas slut om våren och framför allt före 

 fröårs inträffande röja luckorna från hindersamma risanho])ningar, men 

 dessa råd följas sällan. 



Om i förra fallet genom småträds kvarlämnande :i föryngring.sytorna 

 spirande småplantor hindras i sin utveckling, så förhindrar i det senare 

 fallet risanhopningarna imder åratal plantor att uppkomma, och båda 

 fallen tillsammans utgöra betydliga hinder för självföryngringen. Och 

 dock skulle dessa skogar relativt lätt kunna sjäivföryngras, om blott 

 nödig hänsyn toges till markytans egenskap att vid solbelysning undergå 

 en för groningsprocessen gynnsam omdaning samt till återväxtens behov av 

 ljus och utrymme. Här bör sålunda utsyningen ske i form av kalhuggning 

 i med hänsyn till skogens beskaffenhet, exposition m. m. till storleken väl 

 avpassade, 40 till 80 meter breda hyggen, å vilka de icke avsättningsbara, 

 oväxtliga småträden böra fällas och hyggesrensning därefter vidtagas. 



III. Risrik granskog på genom råhumusbildning degenererad mark. 



Denna skogstyp, som intager en avsevärd areal av skyddsskogsom- 

 rådet, hör, som av det föregående har framgått, till den i föryngrings- 

 hän.seende sämsta. Vid utsyningar inom dessa bestånd ställes förrätt- 

 ningsmannen inför en synnerligen prekär situation. Han har här att 

 utföra utsyningen så, att skogens återväxt icke äventyras, men huru göra 

 detta? 



Då han väl känner till att äldre tiders avverkningar i dylika skogs- 

 bestånd ej förmått framkalla föryngring, och är fullt medveten om att 

 någon slags markvård efter avverkningen ej kan påräknas, och dä han 

 därtill saknar visshet om, huruvida den oväxdiga — kanske upprepade 

 gånger dimensionsblädade — skogen förmår producera tillräckligt med 

 grobart frö, bjuder honom försiktigheten att utföra utsyningen på såsätt, 

 att endast torra, torkande, topptorra och skadade träd samt träd, som 

 överskärma möjligen befintliga plantor, utsynas. Dessutom ser han till, 

 att förekommande luckor — om man så kan kalla de med löv- och 

 småträd glest bevuxna öppningarna i det tunna beståndet — regleras. 

 Vad följden än måtte bliva av dylika utsyningar, säkert torde dock vara, 

 att ej befordra de återväxtens uppkomst, detta så mycket mindre, sotn 

 vid avverkningarna bort/öres ur skogen det material, som visat sig genom 

 så småningom inträdande förmultning med tiden giva upphov till defi 

 lämpligaste grobädden. Då avverkningarna inom stora trakter av skydds- 

 -skogsområdet företagas till en minimidimension av 10' X s'/^" å4", varvid 



