OM SKOGSBOKFÖRING OCH SKOGSVÄRDERING. 55 



förbättrini^ar kan anföras, att ett trädslag kan vid föryngringen ersättas med 

 annat för området lämpligare, att skogsbestånd, som undergått vissa be- 

 ståndsvårdshuggningar, därefter kunna få större värde, att genom en plan- 

 mässig huggning skogen kan skyddas eller härdas mot sådana faror, 

 som hota genom storm, eld, insekter och svampsjukdomar eller givas 

 större värde genom åstadkommande av en förmånlig proportion mellan 

 den av olika åldersklasser upptagna ytvidden. Men allt detta kan givet- 

 vis ej anses såsom grundförbättringar i här åsyftad mening. 



Beträffande skogsodlingskostnadernas fördelning a de tvenne utgifts- 

 kategorierna synes ingen tvekan kunna råda, vilket däremot är förhål- 

 landet med utgifterna för avdikning, då det givetvis ofta är vanskligt att 

 särskilja sådan avdikning, som avser att förhindra spridningen eller upp- 

 komsten av försumpning för att därigenom vidmakthålla skogen i vid 

 företagen inventering eller förvärvande befintligt tillstånd, och sådan, 

 som verkställes för att förbättra detta tillstånd eller invinna impediment 

 till produktiv mark. Enligt förordningen om inkom.st- och förmögen- 

 hetsskatt vidfogade »särskilda anvisningarna till ledningen vid taxeringen» 

 får vid beräkningen av inkomst vid skogsbruk avdrag göras bl. a. för ut- 

 gifter för avdikning av produktiv skogsmark, vilka sålunda anses vara 

 utgivna för skogens bevarande eller m. a. o. underhållskostnader, då 

 däremot avdrag ej medgives för liknande utgifter avseende torrläggning 

 av sådana områden, som ej kunna hänföras till produktiv mark. Någon 

 lättnad i svårigheten med fördelning medföra dessa bestämmelser ej, all- 

 denstund ett avdikningsföretag oftast berör såväl produktiv mark som 

 impediment på sådant sätt, att det möter stora svårigheter att rätt kunna 

 beräkna, huru stor del utav dikeskostnaden, som belöper å vartdera av dessa 

 markslag. Dessutom synes åtminstone mig såväl detta stadgande som ock 

 bestämmelserna, att all skogsodling tillhör åtgärderna för drift och under- 

 håll, mindre väl funna. Såsom en egendomlighet kan anföras, att be- 

 träffande jordbruk såväl torrläggning som nyodling enligt förordningen 

 i fråga räknas till grundförbättringar. 



Givet är ju att, om en skogsägare verkställer avdikning av produktiv 

 mark eller skogsodlar av ålder kal sådan, fastighetens värde höjes och 

 att kapitalökning sålunda åstadkommes, vadan utgifterna för förenämnda 

 åtgärder synas böra påföras kontot för grundförbättringar, så vitt i detta 

 uttryck ej inlägges annan betydelse än dess vanliga. 



Även inkomster och utgifter vidkommande skogshanteringen åtföljande 

 lantbruk och industri böra givetvis uppdelas på ovannämnt sätt. Så- 

 lunda böra rörande det förra alla sådana inkomster, varigenom kapital- 

 minskning uppstår, bokföras särskilt. Omkostnaderna för drift och under- 

 håll å ena samt grundförbättringar å andra sidan böra noggrant hållas 



