OM SKOGSBOKFORING OCH SKOGSVÄRDERING. 59 



gångar gemensamt, d. v. s. betraktademsåsom en enhet, eller också uppskatta 

 varje sådan särskilt för sig. Summan av deras värden utgör skogens värde. 



Enligt första sättet måste skogens samlade årliga nettomedelavkastning 

 noggrant beräknas och värdet därefter kalkyleras genom kapitalisering 

 på grundval av en viss antagen räntefot. Oavsett den rent praktiska 

 svårigheten att rätt kunna bestämma avkastningen blir det erhållna värdet 

 givetvis mycket subjektivt samt av nästan enbart teoretiskt intresse. Det 

 är dessutom oanvändbart för ett flertal viktiga ekonomiska beräkningar, 

 såsom räntabilitetskalkyler m. fl. På grund härav kan denna metod ej 

 användas, utan vi måste begagna oss av sådana, varigenom varje kapital- 

 tillgång uppskattas för sig. Av kapitaltillgångarna äro marken och virkes- 

 förrådet de största och viktigaste. Men även transportleder — såsom 

 flottleder, vägar, järn- och spårvägar — telefonanläggningar, hamnbryggor, 

 inventarier, byggnader avsedda för skogspersonal och arbetare, båtar, 

 kojor, skogshushållningsplaner m. m. representera ofta ett ingalunda 

 oväsentligt värde, vilket i samma mån skogsskötseln blir mera intensiv 

 allt framgent kommer att ökas. 



Markens värde kan beräknas på flera olika sätt. Enligt markränte- 

 läran är det lika med skillnaden mellan inkomsterna med därå beräknad 

 ränta å ena och samtliga utgifter likaledes med räntor å andra sidan, 

 varvid kalkylen knytes till en viss bestämd tidpunkt i beståndets liv, 

 vanligen till omloppstidens början eller slut. Om vi sålunda vilja utröna mar- 

 kens värde inom ett nu loo-årigt huggbart bestånd, så måste vi först skaffa 

 oss vetskap om storleken av inkomsterna genom förhuggningar och huvud- 

 avverkning, ävensom om de tidpunkter, vid vilka de förra influtit och 

 det räntebelopp, som därefter uppkommit. Vi måste också utreda stor- 

 leken av utgifter för skogsodling, administration, bevakning, skatter och 

 onera. Alla dessa, med undantag av den första, hava visserHgen utgått 

 årligen under beståndets hela liv men icke med samma belopp, utan 

 detta har växlat under olika tidsperioder, och härtill måste vi taga hän- 

 syn. Slutligen skall räntefotens storlek bestämmas. Även denna kan 

 med all säkerhet antagas hava undergått stora förändringar. 



Kalkylen kan med samma berättigande göras för framtiden för ett nu 

 ettårigt bestånd på så sätt, att vi med ledning av vår nuvarande erfaren- 

 het söka bestämma den förmånligaste omloppstiden och den penninge- 

 avkastning, som kan påräknas hava uppkommit vid dennas slut. Kultur- 

 kostnaderna känna vi noggrant liksom också de nu utgående utgifterna 

 för administration, skatter m. m. Dessa komma emellertid säkerligen 

 att framdeles avsevärt stegras, varemot räntefoten i framtiden kan påräk- 

 nas sjunka något under den nuvarande. 



Se vi på de faktorer, med vars tillhjälp markvärdet skall beräknas. 



