OM SKOGSHOKFÖRING OCH SKOGSVÄRDERING. 63 



markvärdet härigenom att stegras högst avsevärt, och de förut tilhäck- 

 Hgt stora svårigheterna att nöjaktigt förränta det engagerade samman- 

 lagda kapitalet att under nägon tid ytterligare ökas. Dä en försäljning 

 eller utarrendering av dylika värdefullare områden förr eller senare måste 

 ske, varvid i förra fallet köpeskillingen skall redovisas även såsom kapital- 

 minskning, och i senare fallet en överföring till jordbruket med motsva- 

 rande avskrivning beträffande skogsbruket mäste verkställas, komma i 

 sinom tid förenämnda svårigheter att reduceras till vanligt omfång. 



Mrkcsförrådct är i regel den största av de i en skogsfastighet bundna 

 tillgångarna. 



Det kan värdesättas antingen som produktionsfaktor , produkt eller i>ara. 

 Det är dock icke uteslutet, att en del av detsamma kan uppskattas på 

 ena och en annan del på andra sättet. 



15etraktas förrådet som produktionsfaktor och skall det värdesättas 

 såsom sådan, måste vi först utreda, huru stor årlig nettobehållning det- 

 samma lämnar. Dä emellertid denna även är beroende av marken, 

 övriga kapitaltillgångar samt administrationens beskatTenhet, är det 

 svårt att beräkna, huru stor del av behållningen, som härflyter ur för- 

 rådet. Om emellertid denna del kunnat bestämmas, erhålles det sökta 

 värdet genom kapitalisering, vadan detsamma i hög grad bliver bero- 

 ende av den tillämpade räntefoten. En antagen sådan av 6 % läm- 

 nar ett dubbelt värde mot en av 3 %. Det erhåhna värdet är dessutom 

 icke lämpligt för vårt ändamål, dä vi genom detsamma icke lära känna, 

 huruvida förrådets verkliga värde mellan inventeringarna förändrats i en 

 eller annan riktning. En stegring av dess för en viss tid beräknade 

 värde såsom produktionsfaktor kan nämligen ofta bero på ett bättre ut- 

 nyttjande av detsamma, en bättre administration, överavverkning m. m.. 

 under det att en minskning kan orsakas av i motsatt riktning \erkande 

 förhållanden. Dessutom kan det enligt detta sätt beräknade \ärdet icke 

 läggas till grund för kalkyler rörande skogstillgångarnas ränteavkastning. 



Skall virkesförrådet värderas som produkt, beräknas dess värde lika 

 med kostnaderna för dess åstadkommande. Det sålunda erhållna värdet, 

 produktionsvärdet, är emellertid icke, åtminstone beträffande den äldre 

 skogen, användbart för vårt ändamål. Under förutsättning av sedan 

 gammalt ordnade skogsförhållanden har visserligen produktionsvärdet stor 

 betydelse för bedömandet av skogsskötselns ekonomi, då det angiver 

 det lägsta pris, till vilket virkesförrådet utan förlust kan avyttras. Där- 

 emot har det endast ringa inflytande på de i »handel och vandel» före- 

 kommande priserna. Dessa mäste nämligen vara högre än produktions- 

 priset (se fig. i), och de bestämmas utan hänsyn till detta av konjunk- 

 turerna å världsmarknaden eller i orten, förhållandet mellan tillgång och 



