78 J. A. AMILON. 



elände mot betesdjur eller vildnaden förbises. Sådana hägnader tillhöra 

 nämligen jordbruket eller jakten och vidkomma icke skogen. Ej heller 

 kapitalvärdet av diken, som upptagits för föryngringens underlättande 

 eller för skogsfastighetens bibehållande i befintligt skick bör beräknas. 

 Detta ingår nämligen i markens och virkesförrådets värde, enär utgifterna 

 för ifrågavarande diken redovisats såsom tillhörande omkostnaderna för 

 drift och underhåll. 



Även flottledernas kapitalvärde kan utrönas med ledning av anlägg- 

 ningskostnaderna och uppkommet slitage. Beträffande övriga transport- 

 leder måste hänsyn också tagas till värdet av den mark de upptaga, 

 vadan deras kapitalvärde blir lika med anläggningskostnaderna + mark- 

 värdet — slitaget. Ofta öka emellertid de närstående träden sin massa- 

 tillväxt så avsevärt, att ökningen uppväger eller motsvarar den tillväxt, 

 som går förlorad å det för transportleden använda området, och under 

 sådana omständigheter kan markvärdet förbises. 



Ofta är det svårt att utreda transportledernas anläggningskostnader. 

 Ett stort antal äldre vägar hava nämligen uppkommit genom förbättring 

 av urgamla stigar. Redan färdseln i och för sig har bidragit att för- 

 stora dessa, och de kostnader, som använts, hava utan åtskillnad omfattat 

 såväl underhåll som nyanläggning. Vägarbetet har ofta utförts rent till- 

 fälligtvis. Anteckningar om kostnaderna för detsamma saknas så gott 

 som fullständigt. De äldre vägarna byggdes ej heller för transport av 

 andra skogseffekter än sådana, som skulle användas till husbehov. De- 

 ras huvudsakliga uppgift var att tjäna såsom utfartsvägar från nybyggen 

 och torp eller såsom förbindelseleder mellan dylika eller byar. I äldre 

 tider tillhörde de alltså icke skogen utan å densamma belägna eller när- 

 belägna jordbruksfastigheter. Då de äldre vägarna sålunda anlagts icke 

 för skogsbrukets räkning, i längesedan förfluten tid och utan några 

 egentliga kostnader, synes deras ursprungliga kapitalvärde kunna avskri- 

 vas. Så kan givetvis icke ske med det kapitalvärde, som uppkommit 

 genom i senare tider verkställda förbättringar. Detta bör beräknas på 

 samma sätt som de yngre vägarnas kapitalvärde. 



De äldre flottlederna hava ungefär samma uppkomsthistoria som de 

 äldre vägarna. Då byggnaderna i flottleder förbrukas ganska snabbt, 

 kan man förutsätta, att alla före en viss tid, exempelvis för 20 eller 30 

 är sedan gjorda nyanläggningar blivit förslitna och sålunda avskriva det 

 i dem nedlagda kapitalet. Vid beräkning av kapitalvärdet behöva alltså 

 de kostnader, som utgått före en viss tid, icke tagas i betraktande. Se- 

 nare kostnader kunna i regel erhållas ur förda räkenskaper. 



Kapitalvärdet av åkerjordar, ängar och slåtterlägenheter, vilka såsom 

 löneförmåner äro upplåtna till skogspersonalen eller brukas direkt under 



