82 J. A. AMILON. 



art och saknar varje materiell motsvarighet, som kan värderas, och kan 

 icke själv göras till föremål för köp eller försäljning. Beräkningen måste 

 sålunda alltid bliva subjektiv, och endast tvenne givna fasta förhållanden 

 finnas att stödja densamma på, nämligen åldersklassförhållandet före och 

 efter avverkningen. I samma mån som det förra närmade sig det nor- 

 mala, dess bättre var skogen avvägd, och dess större var här ifrågavarande 

 i siffror svårmätbara värde, och ju flera åldersklasser avverkningen om- 

 fattade, dess mera förminskades detsamma, och dess större blev förlusten. 



I ekonomiskt välskötta skogar finnas alltid anläggningar, såsom trans- 

 portleder m. m. för driftens underlättande, och i skogar med någorlunda 

 gott åldersklassförhållande kunna dessa anläggningar ungefärligen avpassas 

 efter såväl det nuvarande som framtida behovet. Inträffar emellertid en 

 så våldsam förändring som det saludugliga förrådets tillgodogörande, 

 bliva anläggningarna under avverkningen otillräckliga och därefter helt 

 eller delvis obehövliga. Kunna de icke försäljas eller på annat sätt göras 

 inkomstbringande, vilket i många fall är omöjligt, uppstår en avsevärd 

 förlust. Vid beräknandet av denna måste man taga hänsyn till, att 

 slitaget vid det saludugliga förrådets tillgodogörande är avsevärt större 

 än under vanliga normala förhållanden, samt att anläggningarna framdeles, 

 sedan ny avverkningsbar skog hunnit uppväxa, möjligen kunna komma 

 till användning. Om sålunda t. ex. en flottled har ett kapitalvärde av 

 10,000 kronor och under avverkningen slites för 5,000 kronor, är efter 

 dennas slut dess kapitalvärde 5,000 kronor. Är den för skogen obehövlig 

 och, icke bör underhållas för framtida bruk, har den icke annat värde 

 än de i densamma befintliga materialens, och förlusten är alltså lika med 

 skillnaden mellan 5,000 kronor och detta. Anses den däremot böra 

 underhållas, kommer kostnaden härför ävensom räntan å dess kapital- 

 värde att utan någon nytta för skogen utgå, tills den åter tages i bruk, 

 och värdeförlusten blir alltså lika med det kapitaliserade värdet av dessa 

 tvenne utgifter. Givet är, att värdeförlusten å anläggningarna måste 

 med avseende på deras olika slag och lokala förhållanden beräknas på 

 vitt skilda sätt. Sålunda måste hänsyn tagas till, huruvida skogen tillhörande 

 jordbruk eller industri kunna på grund av möjligen ökad verksamhet ha 

 användning för och övertaga underhållet av vägar, byggnader och tjänste- 

 jord m. m., till vilket pris den senare i annat fall kan utarrenderas m. m. 

 Fullt noggranna siffror kunna sällan påräknas, och även i detta fall spelar 

 det subjektiva omdömet och den praktiska erfarenheten en avgörande roll. 



Sedan det avverkningsbara förrådet försålts, blir skogens avkastning 

 ytterst ringa, och även om den årliga saludugliga tillväxten helt tillgodo- 

 göres, komma dock utgifterna att överstiga inkomsterna. Någon för- 

 ändring härutinnan kan endast påräknas, om avverkningen inskränkes 



