SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKKIKT 1916. 



Om byte av träkol för minskning av fraktkost- 

 nad och undvikande av vagnsbrist. 



Av WiLH. Ekman. 



För xarje vinter har det frän kolavlastares och kolmottagares sida 

 klagats över den stora brist, som rått på järnvägsvagnar. Under inne- 

 \arande är, dä så många speciella förhållanden tillstött, har denna brist 

 varit särskilt svår. Man får hoppas, att järnvägarna i största möjliga 

 utsträckning söka råda bot härför och göra allt vad göras kan dels för 

 att vagnarna hastigast möjligt skola föras fram och äter till destinations- 

 orterna, dels för att vagnparken skall utökas. Men det har även före- 

 fallit, som om avlastare och mottagare skulle kunna i viss mån bidraga 

 till att minska kolbefraktningarna per järnväg. Ett exempel klarlägger 

 detta bäst. En skogsägare i Dalarna önskar sälja 2,000 läster träkol, 

 levererade vid järnvägsstation. En spekulant finnes visserligen på 3 å 

 4 mils avstånd, men säljaren erhåller av ett järnverk i Västmanland 10 

 öre mera per läst, oaktat kolen skola passera flera järnvägar. Afifären 

 avslutas, och säljaren vinner 200 kronor på att han salt sina träkol till 

 den avlägsnare köparen. 



För järnvägarna ställer sig saken på så sätt, att koltransporten i ena 

 fallet binder 100 vagnar under t. ex. 2 dagar var eller 200 vagnsdagar; 

 i andra fallet 100 vagnar under 6 dagar var = 600 vagnsdagar. För 

 järnverken åter kan man antaga, att frakten i ena fallet kostar 60 öre. 

 i andra 2 kr. 50 öre eller en skillnad av kr. 1,90, vilket för 2,000 läster 

 gör kr. 3,800. Denna merutgift av kr. 3,800 och detta ansträngande 

 av vagnparken i 400 vagnsdagar synes tämligen onödig och borde 

 genom bättre organisation kunna övervinnas. 



På den norrländska stambanan gå träkolsfrakterna nästan uteslutande 

 frän norr till söder. Däremot kan man på mellersta Sveriges järnvägar 

 ofta se, att koltransporterna mötas. Delvis är nog detta beroende pä 

 de ofantligt olika pris, vartill träkolen köpas, vilket återigen har sin 

 grund i avsaknad av allmän notering a\' träkolsprisen. Men även om 

 kolen kunna köpas billigt, borde man kunna undgå de onödiga frakterna. 



Den som haft beröring med träkolsaffärer känner det omskrivna för- 

 hållandet allt för väl, \arföre ytterligare omnämnande av de föreliggande 

 svårigheterna ej torde erfordras. 



