IN MEMORIAM. I 73 



års skogsmöte gjorde L. ett kraftigt inlägg för forstmästnrckursens bi- 

 behållande och för särskild styrelse för skogshögskolan. Han ville t. o. ni. 

 ha denna styrelseform ännu mera utvecklad, då han t. ex. föreslog, att 

 några medlemmar i den skulle tillsättas av Kungl. Maj:t, men att dess- 

 utom Skogsvårdsföreningen, Järnkontoret, Trävaruexportföreningen och 

 Cellulosaföreningen skulle erhålla rätt tillsätta var sin medlem i denna 

 styrelse. 



Ljungberg var Hidd att styra och hade lyckan att tidigt komma till 

 en ledande ställning. Han gjorde sig också snart känd som en man för 

 sig, den där helt och hållet gick sin egen väg. En och annan har kanske 

 klandrat honom härför, men de, som stått honom nära, försäkra, att han 

 ej uträttat så mycket för svensk storindustri, om han ej ägt denna radi- 

 kala självständighet. På grund av denna självständighetskänsla hade 

 han också motvilja mot allt, vad karteller och trustsammanslutningar 

 hette. En L. närstående har i anslutning härtill också yttrat, att LjUNG- 

 l!EK(; alllid var mera intresserad a\' att producera billigt än att sälja 

 dyrt. 



D:r Ljungberg — hedersdoktor vid invigningen av Stockholms hög- 

 skola — var en rikt utrustad man. Han dog som en rik man i yttre 

 mening. Hans stora samlade förmögenhet har av honom redan från 

 början avsetts och disponerats för ett bland de djupast fosterländska 

 ändamål — att fostra praktiska och dugliga husmödrar. Härvid var ett 

 av hans huvudintresse alltid knutet. Den som skri\er dessa rader, erin- 

 rar sig också ett uttalande i ett brev från honom: »När skola våra svenska 

 kvinnor lära sig uppfostra sina söner.» 



G. Scii. 



Frederik Immanuel Andersen. 



■■■^■- -/, 1849 t "A 1915- 



Svenska skogsmän, som studerat skogsförhållanden i Danmark, ha nog 

 i allmänhet ej underlåtit att besöka Giesegaards intensi\t skötta skogar 

 och dess skovrider I'". I. AXDERSEN. Och de svenska skogsmän, som 

 ej besökt Giesegaard, men ända rest i Danmark ha nog pä möten eller 

 exkursioner stött samman med F. L Andersen, som med det livligaste 

 intresse alltid deltog i sådana och därvid ofta yttrade sig i de skogliga 

 diskussionerna med sakliga inlägg. 



