1 88 DISKUSSION. 



Återigen alla dessa andra försäkringstagare, som fä vidkännas extra uttaxe- 

 ring härför, känna sig nog ingalunda tillfreds med en mycket betungande pre- 

 mie, till vilkens gäldande många kanske icke veta, var de skola taga pen- 

 ningarna. De vilja naturligtvis utgå ur bolaget, men många äro då de, som 

 kanske icke kunna få utgå, på grund av i bolaget intagen bestämmelse att 

 under vissa villkor för utträde fordras inteckningshavares medgivande härtill. 



Utgå vi från att bolaget har en årsmedelpremie av t. ex. i kr. pr i,ooo 

 kr:s försäkringsvärde och ett koncessionsbelopp av 25 milljoner kr. i försäk- 

 ringsstock, återstår nog ej mycket första tiden av årspremien 25,000 kr. till 

 skadors betalande, sedan alla omkostnader betalts. Om då en skogsbrand, 

 dubbelt så stor som den vid Spannarboda, skulle tima, måste, sedan förlags- 

 kapitalet i sin helhet förbrukats, en extra premie av minst 26 kronor pr 

 1,000 kr:s försäkringsvärde uttaxeras, d. v. s. en skogsägare med 50,000 kr:s 

 försäkringsvärde skulle förutom sin ärspremie få betala minst 1,300 kronor i 

 extra uttaxering och är häri inte beräknat den extra uttaxering, som måste 

 ske till grundfondens återbetalande. Sättes årspremien högre blir ju dock 

 sammanlagda års- och extra uttaxeringen motsvarande, ty penningarna måste 

 ju ut. Ännu större skador kunna ock hända. 



Visserligen kan ju ett bolag skydda sig genom återförsäkring av de stora 

 riskerna, men man behöver sannerligen ej befara i ett skogsbrandförsäk- 

 ringsbolag, att just så många av de större skogsägarne gå med, de finna det 

 nog nödvändigt, att de tyvärr torde bliva sina egna assuradörer. 



Jag tror, att om Sveriges bönder och skogsägare så skriva på en accept- 

 växel »in banko» och nu oöverskådliga skador i början av bolagets projek- 

 terade verksamhet skulle tima, skola de säkert bittert ångra sig, att de gått 

 med. 1 ett bolag med begränsade premier, måste vid en dylik brandskada 

 reduktion på skador inträda, såsom en följd av nödvändig försigtighetsåtgärd 

 genom premiens begränsning. 



Jag tror, att, om i ett enskilt skogsbrandförsäkringsbolag premierna skola 

 vara obegränsade, bör, med hänsyn till brandskadors oöverskådlighet och den 

 risk, som förefinnes för den enskilda i bolagets början, det då vara tryggare 

 för de mindre skogsägarna, att hava obligatorisk försäkring d. v. s. en stats- 

 försäkring, för att minska riskerna. De större skogsägarna inse naturligtvis 

 den stora olägenheten, som skulle drabba dem genom en obligatorisk för- 

 säkring. 



Jag tror, i ett enskilt skogsbrandförsäkringsbolag, det är klokare, att lik- 

 som det skett på vår byggd vid byggandet av en enskild järnväg, först be- 

 gynna med en smalspårig sådan och därefter, då ekonomien det tillåter, ut- 

 vidga den till bredspårig, så ock här, börja med begränsade premier och då 

 tillräckliga fonder samlats och tidpunkten kommer, övergå då om så anses 

 lämpligt till fullständig försäkring. 



Herr ordförande, mina herrar! 



Då sålunda skadorna i ett dylikt bolag kunna på ett oberäkneligt sätt vara 

 oöverskådliga, långt utöver den bristfälliga statistik vi hava och för övrigt 

 icke kunna tillförlitligt beräknas genom någon statistik, har jag velat påpeka 

 nödvändiga försiktighetsåtgärden av, att i ett enskilt bolag börja med begrän- 

 sade premier och icke ansluta sig till ett under startning varande bolag med 

 obegränsade premier. 



