SK()(;siil<.\NI)l()RS.\KkIN<;SFKAGAN. IQ I 



Direktör D. F. Lundgren: Jag anser min ställning till den föregående 

 talaren och hans ställning till mig och det bolag jag företräder vara sådan, 

 att jag icke beliö7>er lämna ett svar på den av honom framställda frågan. 



Frih. Rob. von Rosen: Mig tyckes, det skulle vara egendomligt, om Svenska 

 Skogsvårdsföreningen skulle ansluta sig till något bolag, där medlemmarna 

 icke få veta om eller huru stor tillslutningen är. 



Byråchefen frih. Th. Hermelin: Det arbete, som den av Skogsvårdsför- 

 eningen tillsatta kommittén haft för att komma till klarhet i nu föreliggande 

 fråga, har mer än en gäng mötts av sådana svårigheter, att man endast 

 ogärna velat fortsätta därmed. Det finnes så många förhållanden, som i 

 detta avseende ställa sig hindrande i vägen, vilka man icke inser, förrän man 

 närmare satt sig in i saken. Efter granskning av de olika förslagen ha 

 kommitterade emellertid kommit till insikt om, att, om man icke pä ett eller 

 annat sätt söker vinna enighet inom landet beträffande frågan, torde det alls 

 icke finnas någon utsikt för att den skall kunna lösas inom den närmaste 

 tiden. Det fordras sålunda enighet. Kommitterade, som visserligen i flera 

 fall än dem, som direkt angivits i föreliggande betänkande, funnit anmärk- 

 ningar mot »Svenska skogsbrandförsäkringsbolagets — • ömsesidigt» — bolags- 

 förordning, ha dock icke ansett sig böra framdraga sådana mindre principi- 

 ella erinringar, i fråga om vilka framdeles torde kunna vinnas rättelse. Bland 

 sådana anmärkningar må i första hand erinras om den även av kommitterade 

 uttryckta önskvärdheten av, att försäkringen må komma att i huvudsak om- 

 fatta ungskog och endast så småningom avverkningsbar skog. För min del 

 skulle jag önska, att det i Svenska skogsbrandförsäkringsbolagets bolagsord- 

 ning sades tydligen ifrån, att verksamheten vore inriktad i främsta rummet 

 på försäkring a\- ungskog, men jag är övertygad om att, även om sådan be- 

 stämmelse icke är intagen däri, det i praktiken torde komma att visa sig, 

 att förnämligast ungskog kommer att försäkras och endast i mindre grad av- 

 verkningsbar skog. En skogsägare, som har båda dessa slag av skog, vet, 

 att beträffande den avverkningsbara skogen är behovet av brandförsäkring 

 mindre, ty värdet av avverkningsbar skog blir i regeln icke i högre grad 

 nedsatt genom skogsbrand; ofta blir det nedsatta värdet obetydligt, om skogen 

 omedelbart tillvaratages. Däremot är risken att få ungskog förstörd av eld 

 vida större. 



Meningarna om huruvida det lämpligen bör bestämmas begränsad eller 

 obegränsad ansvarighet, huruvida brandbolaget bör stödja sig å ett förlags- 

 bolag eller icke m. fl. dylika frågor, kunna visserligen vara delade, men 

 därest nu föreliggande förslag till frågans lösande stjälpes därigenom, att man 

 motarbetar det initiativ, som tagits, finnes enligt min mening ringa förhopp- 

 ning, att ett sådant initiativ så snart skall komma åter. Jag kan icke tro, 

 att det föreligger någon risk för föreningen att stödja »Svenska skogsbrand- 

 lörsäkringsbolaget — ömsesidigt ---» genom sådant uttalande, som är inne- 

 fattat i den föreslagna resolutionen. Om bolaget icke skulle kunna arbeta 

 sig fram i allmänhetens förtroende, torde ej dröja länge, förrän sådant blir 

 uppenbart. Bolaget träder i sä fall ej i verksamhet, men viss erfarenhet, 

 att framdeles beaktas, är vunnen. 



De ledande i »Svenska skogsbrandförsäkringsbolaget — ömsesidigt — » 

 ha gjort sådana medgivanden för ändring i önskvärd riktning av bolagsord- 



