196 c. G. RARTHELSOX. 



all kart. Dä förr lingon å samma stånd kunde plockas en längre tid, 

 allt eftersom de mognade, rives nu allt bort med en gång. 



En följd härav är bl. a., att det numera å månget håll är omöjligt att 

 erhålla mogna lingon, utan måste den, som vill ha lingon, nöja sig med 

 att köpa sådana, som plockats som kart, men vilka erhållit en viss efter- 

 mognad. (Jch en annan följd av att bären borttagas omogna är att hela 

 bärskördens kvalité blir dålig. Sistnämnda förhållande har ej blott av 

 motionärerna i riksdagen beaktats utan ock av bl. a. exportföreningen, 

 som härom i ett upprop till allmänheten yttrat följande: Det förhåller 

 .sig tyvärr ofta så. att strax före den egentliga lingonsäsongens början 

 en svärm av profithungriga plockare slå sig ned i de mer givande lingon- 

 bygderna för att hinna länsa traktens skörd, innan de verkliga yrkes- 

 plockarna hinna dit. Följden har blivit, att så gott som endast omogna 

 bär avplockats, och dessas ringa marknadsvärde torde vara mer erfarna 

 personer bekant. 



Alla dessa nu framhållna missförhållanden ha som nämnts flere motio- 

 närer sökt få hävda genom riksdagens ingripande. 



Så anförde redan år 1899 g" motionär i andra kammaren, »att i all- 

 männa rättsmedvetandet hos folket ej inginge behörig känsla av aktning 

 för jordägarens äganderätt till de bär, som växa å hans skogs- och hag- 

 marker, såsom lingon, blåbär m. fl., varför han hemställde, att riksdagen 

 skulle hos Kungl. Ma:jt anhålla om förslag till sådan ändring i strafflagen, 

 att plockande av bär i lagen jämställdes med vad om nötters och ollons 

 plockande är stadgat. 



Vid 191 3 års riksdag väcktes inom båda kamrarna motioner i ena- 

 handa syfte, där en del påyrkade en lagändring, eller kanske rättare ett 

 förtydligande av gällande lag, då analoga bestämmelser redan finnas 

 beträffande andra skogsmarkens alster. 



I strafflagens 24 kap. uppräknas nämligen gräs, torv, träd, ris, grenar, 

 näver, bark, löv, bast, ollon eller nötter såsom skyddade mot åverkan, 

 och borde i denna paragraf med samma eller ännu större rätt, ordet 

 skogsbär inflyta; andra påyrkade en utredning i frågan. 



Lagutskottet, som behandlade motionerna, ville ej vara med om den 

 föreslagna lagändringen, men föreslog bifall till motionerna om en utred- 

 ning, om och i vilken omfattning ägare och innehavare av jord må kunna 

 beredas skydd mot tillägnande av å deras mark växande vilda bär, samt 

 om förslag till lagstiftning i ämnet. Utskottet hemställde därför, att riks- 

 dagen skulle hos Kungl. Maj:t begära en utredning av bärfrågan, vilken 

 hemställan riksdagen också biföll. 



Vid 1913 års riksdag väcktes därjämte motioner om förbud mot an- 

 vändande av bärplockningsmaskiner vid lingonskörd, emedan dessa upp- 



