2o6 BETÄNKANDE RÖRANDE GRUNDERNA FÖR FÖRDELNING AV SKOGSVÅRDSAVGIFTER. 



de åtgärder, som jämlikt lagen angående vård av enskildes skogar på skogs- 

 vårdsstyrelse ankomma, samt, när sådant begäres, lämna vissa upplysningar 

 rörande av styrelsen vidtagna dylika åtgärder m. m., dels att förvalta de 

 medel, som genom skogsvårdsavgifter eller eljest inflyta till skogsvårdskassan, 

 dels ock att antaga och avlöna nödig personal samt utfärda instruktioner för 

 densamma. 



De medel, som stå till styrelsernas förfogande, utgöras dels, och huvud- 

 sakligast, av skogsvårdsavgifter, dels av bidrag från två på extra stat uppförda 

 anslag, nämligen anslaget till uppehållande av skogsvårdsstyrelsernas verksam- 

 het, sedan år 1910 å 67,500 kronor, och anslaget till skogsodlingens befräm- 

 jande, sedan år 1905 å 100,000 kronor. Det förra anslaget fördelas årligen 

 av Kung]. Maj:t mellan skogsvårdsstyrelserna. Det senare utdelas ock årligen 

 av Kungl. Maj:t i mån av tillgång antingen åt skogsvårdsstyrelser, till vilka 

 landsting eller hushållningssällskap för ändamålet lämnat bidrag, eller ock, 

 där skogsvårdsstyrelse icke finnes, åt landsting eller hushållningssällskap, un- 

 der iakttagande likväl, att i intetdera fallet statsbidrag får till något lands- 

 tingsområde utgå med högre belopp än det, varmed landsting eller hushåll- 

 ningssällskap tillsammans eller ettdera av dem till ändamålet bidragit. 



Enligt 2 § i den numera upphävda kungl. förordningen den 24 juli 1903 

 angående skogsvårdsavgifter skulle de genom sådana avgifter inflytande medel 

 fördelas mellan landstingsområdena efter den virkesmängd, som för tillverk- 

 ning av från landet utförda trävaror och trämassa blivit inom de skilda om- 

 rådena avverkad. De närmare grunder, varefter landstingsområdena skulle 

 anses deltaga i utförseln av trävaror och sålunda bliva delaktiga i skogsvårds- 

 avgifterna, skulle bestämmas av Kungl. Maj:t för fem år i sänder. 



Dessa föreskrifter om fördelningen av skogsvårdsavgifterna bibehöUos i den 

 likaledes numera upphävda kungl. förordningen den 4 juli 19 10 angående 

 skogsvårdsavgifter. Enligt den förra kungl. förordningen erlades emellertid 

 skogsvårdsavgift för trämassa, endast om den utfördes ur landet, enligt den 

 senare för all trämassa, som här i landet tillverkades. 



I sammanhang med den omläggning av grunderna för skogsvårdsavgiftens 

 utgående, som genomfördes vid 1912 års riksdag, vidtogs Jämväl en jämkning 

 i sättet för fördelningen av avgiften. 4 § i den nu gällande kungl. förord- 

 ningen den II oktober 19 12 om skogsvårdsavgift stadgar nämligen, att av 

 de genom skogsvårdsavgiften inom varje landstingsområde inflytande medel 

 90 procent skola tillhandahällas skogsvårdsstyrelsen inom landstingsområdet 

 samt 10 procent redovisas till statskontoret för att av Kungl. Majit i mån av före- 

 fallande behov fördelas mellan samtliga skogsvårdsstyrelser i riket. De sakkunnigas 

 uppdrag går nu ut på att efter verkställd utredning föreslå de grunder, efter 

 vilka dessa 10 procent av skogsvårdsavgiften skola fördelas. 



Enligt sistberörda paragraf skall fördelningen ske i mån av förefallande 

 behov. En av de sakkunnigas första åtgärder har därför varit att söka utröna 

 storleken av detta behov hos de olika skogsvårdsstyrelserna. I sådant syfte 

 hava de sakkunniga till varje skogsvårdsstyrelse utsänt vissa frågor till besva- 

 rande (se bil. i). Frågorna angingo dels åtskilliga arealuppgifter, — såsom 

 den areal skogbeväxt mark, som stod under styrelsens överinseende, med sär- 

 skilt angivande av skyddsskogsarealen, arealen kal, skogsproduktiv mark och 

 huru stor del därav utgjordes av kalmarker, uppkomna före år 1905, arealen 

 möss- och myrmarker, som med fördel kunde göras skogsproduktiv, samt 



