2 I O BETÄNKANDE RÖRANDE GRUNDERNA FÖR FÖRDELNING AV SKOGSVARDSAVGIFTER. 



slag Utgått därifrån, att bidrag från anslaget till skogsodlingens befrämjande 

 komma att under de närmaste åren utgå till skogsvårdsstyrelserna i huvud- 

 saklig överensstämmelse med vad hittills skett. Däremot kunna de sakkun- 

 niga icke underlåta att framhålla, att fördelningen av anslaget till uppehål- 

 lande av skogsvårdsstyrelsernas verksamhet numera icke kan anses vara 

 tillfredsställande. Sedan denna fördelning första gången gjordes, hava föränd- 

 ringar i flera hänseenden inträffat i fråga om de olika skogsvårdsstyrelsernas 

 administrationskostnader och möjligheterna för dessas bestridande, och sist- 

 berörda anslag torde uteslutande vara avsett att lämna bidrag just till dylika 

 kostnader. Det tillkommer emellertid icke de sakkunniga att närmare ingå 

 på denna fråga. De hava endast tillåtit sig att fästa uppmärksamheten därpå. 

 Då de sakkunniga hysa den åsikten, att vid fördelningen av ifrågavarande 

 I o procent av skogsvårdsävgifterna synnerlig vikt bör tillmätas den inom de 

 olika landstingsområdena befintliga, i enskild ägo varande arealen äldre, för 

 skogsodling lämplig kalmark, möss- och myrmarker, som med fördel kunna 

 göras skogsproduktiva, samt försumpade skogsmarker, som behöva förbättras, 

 har det varit nödvändigt att erhålla bestämd kännedom om arealen av dessa 

 marker inom de olika landstingsområdena. Det må då genast utsägas, att de 

 sakkunnigas alla försök i den vägen strandat. Skogsvårdsstyrelserna hava visser- 

 ligen i allmänhet — dock icke i alla stycken — besvarat de framställda areal- 

 frågorna. Elertalet av de lämnade uppgifterna torde emellertid vara ytterst 

 osäkra, något som ock vederbörande oförbehållsamt medgivit, och i vissa fall 

 hava de sakkunniga kunnat bestämt påvisa avsevärda felaktigheter. En källa 

 till siffrornas otillförlitlighet ligger ock däri, att det mången gång kan vara 

 tveksamt, huruvida en trakt är att hänföra till kalmark eller ej, huruvida 

 marken lämpar sig till skogsbörd o. s. v. I fråga om ljunghedarnas ut- 

 sträckning i södra och västra Sverige föreligga dock fullt tillförlitliga uppgif- 

 ter, insamlade genom Statens Skogsförsöksanstalt. Nedannämnda län hava 

 enligt en förberedande arealbestämning å de vid anstalten upprättade ljung- 

 hedskartorna följande areal ljungmarker, som anses kunna göras skogsproduk- 

 tiva nämligen : 



Jönköpings län 



Kronobergs » 



Blekinge - 



Kristianstads län 



Malmöhus » 



Hallands » 



Göteborgs och Bohus län 



Älvsborgs » 



Skaraborgs » 



