2 I 2 RETANKAXDE RÖRANDE GRUNDERNA FOR FORDELNING AV SKOGSVARDSAVGIFTER. 



de sakkunniga inhämtat, skulle nämligen en del av dessa marker med hänsyn 

 till jordmånens kemiska sammansättning och beskaffenhet i övrigt kunna upp- 

 odlas för jordbruksändamål med knappast högre kostnader, än vad som skulle 

 krävas för att göra dem lämpliga till skogsbörd. 



Gärna medgives, att det resultat, som genom dessa uträkningar vunnits, 

 alla bemödanden till trots icke kunnat bliva så tillfredsställande, som önskligt 

 hade varit. Ytterst beror detta på det bristfälliga material, som stått till för- 

 fogande. Sådana förhållandena nu äro, torde det ej heller låta sig göra att 

 inom rimlig tid anskaffa fullständiga och tillförlitliga uppgifter. De sakkun- 

 niga få emellertid uttala den förhoppning, att skogs^'årdsstyrelserna vinnlägga 

 sig om att ju förr dess hellre skaffa sig en noggrann kännedom om arealen 

 av de marker av olika slag, som finnas inom var och ens område, så att 

 man framdeles må erhålla fastare hållpunkter vid uppgörandet av en mot be- 

 hovet svarande fördelning av de till kungl. statskontoret redovisade skogs- 

 vårdsavgifterna än nu varit fallet. 



I det föregående har framhållits, hurusom det icke endast är befintligheten 

 av äldre kalmarker och annan därmed jämförlig mark, som ansetts giva ut- 

 tryck för behovet av medel till skogsvårdsarbeten, utan även en hel del andra 

 omständigheter, särskilt arealen i enskild ägo varande skogbevuxen mark och 

 tillgången pä penningmedel. Vad här ovan sagts om otillförlitligheten av 

 arealuppgifterna gäller ock beträffande den skogbevuxna marken. De sakkun- 

 niga hava emellertid jämväl i fråga om denna i vissa fall justerat de lämnade 

 uppgifterna, och har detta därvid skett med ledning av den officiella statistiken. 



Vilken roll den skogbevuxna arealen bör spela i nu förevarande hänseende 

 är naturligtvis vanskligt att avgöra. Då skogsvårdsstyrelserna var inom sitt 

 område hava til! uppgift att i allmänhet utöva uppsikt över vården av en- 

 skildes skogar och detta uppenbarligen är förenat med kostnader, är det tyd- 

 ligt, att dessa senare måste stå i visst inom olika landsändar likväl något olika 

 förhållande till arealen skogbevuxen mark. Vidare torde vid ett mera inten- 

 sivt skogsbruk en strängare uppsikt och följaktligen drygare kostnader erford- 

 ras än vid ett mera extensivt skogsbruk, som i regel får tillämpas i avlägsnare 

 och mera glest befolkade landsändar. (Givetvis blir ock omloppstiden i trakter 

 med hårdare klimat, d. v. s. i vissa delar av Norrland, Dalarna och även 

 Värmland, längre än i övriga delar av landet, där ofta återkommande slut- 

 avverkningar förorsaka skogsvårdsstyrelserna i någon mån ökade kostnader för 

 tillsyn och kontroll. 



Med fästat avseende å nu anmärkta förhållanden har den skogbevuxna 

 arealen avsevärt nedreducerats tör att komma i paritet med ljunghedar och 

 brandfält. Vid denna reducering har den i enskild ägo inom varje lands- 

 tingsområde l)efintliga skogbevuxna marken fått ingå med 5 procent av den 

 beräknade verkliga arealen, dock att för nedannämnda län följande lägre pro- 

 centtal anlitats, nämligen för Värmlands län 4 procent, för Kopparbergs län 

 3V2 procent, för Gävleborgs län 3 procent, för Västernorrlands län 2Y2 Pro- 

 cent och för Jämtlands län i procent. 



Vad särskilt Jämtlands län beträffar, har reduceringen där gjorts så stark 

 av flere orsaker. Dels utgöres där en mycket stor del av skogsarealen av 

 rena fjällskogar, till sin beskaffenhet vitt skilda från andra skogar, dels ingå 

 i arealen de i detta län synnerligen vidsträckta skyddsskogarna, där skogs- 

 vårdsstyrelserna äro befriade från all uppsikt och kontroll över avverkningarna. 



