KRAN SKOGSVARDSFURENINC.KNS TIONDE EXKURSION SOMMAREN I914. 22 1 



än Utförd. Vid den tiden fanns nämligen, enligt gamla personers utsago, 

 icke ett grässtrå eller något annat vegetabilium på hela det berörda fältet, 

 endast flygsand, som vid de ofta återkommande västliga stormarna stod tjock 

 som dimma i luften. Fältet lär dä ha varit slätt, men för längre tider sedan 

 skulle det förr ha varit översållat med små kullar enligt äldre personers utsago. 



Som ovan sagts överläts fältet till kronan 185 1, och fånget stadfästes av 

 Konungens befallningshavande och flöks häradsrätt 1853. Enligt berättelse 

 av personer, som deltagit i arbetet, börjades åtgärders vidtagande för flyg- 

 sandens bindande å området år 1852. Arbetet ombestyrdes och likviderades 

 av Laholms stad under många år pä 1850-talet. Det synes underligt, att 

 staden haft befattning därmed, sedan kronan blivit ägare, men det lär vara 

 så, att staden, som även hade ägor att skydda mot flygsanden, genom över- 

 enskommelse med de förra ägarna övertagit fältet, innan det uppläts åt kro- 

 nan, för att härigenom söka stävja flygsanden, vilket ägarna icke förmådde. 

 Stadens intresse för företaget var fortfarande så livligt, att den, mot något 

 vederlag, hade flygsandsdämpningen om hand länge nog. Jägmästaren C. G. 

 NoRÉEN säger i historiken i sitt »Skogsodlingsförslag för kronoflygsandsfältet 

 Höka, upprättat år 1882» också bland annat: »Mellan åren 1850 och 1860 

 hava storartade sandgräsodlingar i och för flygsandens hämmande verkställts 

 medelst statsanslag» etc. Det synes således icke ha gjorts genom statens di- 

 rekta försorg. 



Tillvägagångssättet här för flygsandens bindande har jag haft nöjet för 

 några år sedan skriftligen meddela herr professor Schotte, sådant jag fått 

 mig det meddelat av flera gamla personer, som deltogo i arbetet (se bil. A). 



Om kostnaderna därför är mig ingenting bekant, men att de varit tämli- 

 gen avsevärda, torde dock vara ganska säkert. Till ledning för bedömandet 

 därav kan i någon mån tjäna en mindre plantering med strandråg [Elynms 

 arenaiiiis) i en rörlig flygsandsdriva å samma fiilt, som företogs år 1892 un- 

 der min ledning och med en del arbetsfolk, som varit med vid dylikt arbete här 

 på femtiotalet. Dessa försäkrade, att den då huvudsakligast använda meto- 

 den för sandgräsplanteringen var lika med den, som användes nu 1892. Det 

 område, som kultiverades, var 0,62 har; plantorna sattes i fåror med i me- 

 ters mellanrum mellan fårorna och 2 ä 3 tums avstånd mellan plantorna i 

 raden. Fårorna gjordes med årder, draget av 4 å 5 personer, varefter fåran 

 rättades till med spadar vid ena sidan, så att det blev en rätt uppstående 

 kant att sätta plantorna intill, varefter fåran makades igen med träskovlar. 

 Plantorna togos i sanddrivan vid havet. Plantornas upptagning, transport 

 cirka i kilometer och utsättning på ovannämnda område kostade tillsammans 

 55,81 kronor. Dagsverkspriset var då 1,25 kr. för karl, 75 öre lör kvinnor 

 och 50 öre för barn. Vid flygsandsdämpningen betalades karldagsverken med 

 67, 75 a 83 öre, kvinno- med 40 ä 50 öre och barndagsverken med 2 5 öre, 

 vadan sandgräsplanteringen då torde ha kunnat bliva omkring 40 % billigare 

 för lika stor yta. 



Hökafältets storlek är 366,30 hektar, men därav torde knappast mera än 

 20 ä 30 % ha blivit planterade med sandgräs, det övriga besåddes med ax 

 av samma grässlag, varjämte sattes snittlingar av sandvide, vilka senare vid 

 sin uppväxt bildade småkullar av flygsanden. 



Sedan flygsanden någorlunda stävjats och åtminstone på vissa platser kom- 

 mit till ro, börjades experiment med skogsodlingar i det slumrande, men miss- 



