KRAN SKOC^.SVÅRDSFÖRKXIXCK.NS TIOXDK F.XKURSIOX SOMMAREX 1914. 23 I 



Tnbcll 3, Beståndsfördelningen i den äldre skogen. 



T r :i ti b 1 a 11 <1 ning 



Bok 



Bok och ek 



Ek 



Bok och björk 



Ek och björk 



ti n » och bok 

 » 5 » » tall 



Björk (asp) 



Björk, bok och tall ... 

 tall och gran ... 



och tall 



i> gran 



Tall 



Gran 



Barrblandbestånd 



3I3,°4 



126,39 



440,43 



I Skällåshult har bokskogen utmärkt växtlighet och nästan för god sluten- 

 het. I 1898 års beskrivning angives det större beståndet vid iio års ålder 

 hava en kubikmassa av 294 kbin. per hektar och en medelhöjd av 21 meter. 

 Längre söderut i det s. k. Lejershult är växtligheten betydligt svagare. Be- 

 ståndshöjden var där vid samma ålder allenast 14 meter, och beståndens ku- 

 bikmassa uppskattades till 143 — 177 kbm, per har. (En år 1910 utlagd prov- 

 yta i den tätaste delen gav emellertid 262 kbm. per hektar.) Markbetäck- 

 ningen i bokskogen utgöres merendels blott av torra löv, vari, dä bokarna stå 

 något glesare, uppspira Oxalis Acetosella och Phegopteris Dryopteris. Här och 

 var finnas också något mossor samt ett och annat blåbärsstånd. Där nu bok- 

 bestånden växa, har säkerligen för icke så länge sedan funnits ekskog, varom 

 gamla nedfallna ekstammar i bokskogen i slutet på 1890-talet buro vittne. 

 I mitten på 1800-talet var emellertid större delen av Skällåshult beväxt med 

 bok, men denna har sedan dess delvis avverkats av föregående ägaren, som 

 ä hyggena därefter lät verkställa plantering eller sådd av tall eller gran. Kul- 

 turerna utfördes av skogvaktare Ahlgrex med mycken omsorg och i synner- 

 ligen täta förband, 3 — 4 fot. 



Tallens växtform inom de skogsodlade områdena är mindre vacker, och 

 fröet har synbarligen varit av mer eller mindre sydlig härkomst. En stor 

 del av tallkulturerna ha också dött ut, eller ock hava tallarna undanträngts 

 av självsådd björk. Inom dessa utglesnade tallbestånd bär marken en rik 

 och yppig vegetation av gräs och örter. 



I Skällåshult närmare Bala finnas självsådda tallbestånd av någorlunda god 

 typ (se närmare vid beskrivningen av försöksytan 272). 



Medan flertalet skogsodlade tallbestånd måste anses som mindre lyckade, 

 äro däremot granplanteringarna synnerligen vackra. Deras växtlighet är 

 ypperlig och kvistigheten ringa på grund av de täta förbanden. Skogsför- 

 söksanstaltens provytor visa också, att här finnas de yppersta granplantering- 

 arna i riket. 



I kulturskogarna finnas, som sammandraget ovan visat, rätt mycket barr- 



