FRÅN skogsvårdsf()renin(;en.s iiondk exkursion sommaren i 91 4. 249 



Beståndet har den typ, som man förr ansåg uppkommen efter betesskador 

 i ungdomen. Flera individer förete emellertid »vräng» form, och det är ej 

 osannolikt, att ärftligheten spelat en viss roll, därest beståndet härstammat 

 från mer eller mindre krokiga träd. I beståndets västkant, som samtidigt 

 förr utgjorde gräns mot inägorna och de stora ljungfälten, finnas särskilt gott 

 om » vrange»typer. 



l^ortrc delen av samma bokhult hade av skogsförvaltningen starkt ljushug- 

 gits för att försöka föryngra detsamma genom självsädd. 



Utefter en nyanlagd väg tortsatte vi över en del mossar fram mot mera 

 sterila marker. Vegetationen visade synbarligen, att vi närmade oss de 

 stora ljungtrakterna. På vägen dit passerades ett 60-årigt självsått tallbestånd, 

 där skogsförsöksanstalten anlagt en försöksyta (n:r 272). Här var förr kal 

 ljungmark. En gammal minnesgod arrendator Danielsson på parken meddelar, 

 att han som vallgosse kunde stå på högsta kullen och se åt väster idel ljung- 

 kullar. Där ytan ligger, funnos några få fula, greniga träd samt ett tätt plant- 

 uppslag. Det är uppenbart, att dessa nu cirka 100 år gamla träd, som ännu 

 kvarstå i kanten av ytan, ha gett upphov till beståndet. Detta växte upp 

 tätt och ingav ett synnerligen lovande utseende. För 15 år sedan åberopa- 

 des det ofta som exempel på, hur god tallskog verkligen kan erhållas på 

 ljungkullarna. Vid hastigt påseende kan man också tycka, att de krokiga 

 och fula föräldrarna givit en mycket god avkomma, som föga liknar dem. 

 En närmare analysering av trädindividen visar emellertid, att ett ovanligt stort 

 antal träd äro frodvuxna eller krokiga, respektive b- och c-träd enligt försöks- 

 anstaltens beteckningsschema. 



Med hänsyn till den abnorma fördelningen mellan välformade träd samt 

 b- och c-träd har gallringen varit vansklig att utföra. Den skulle enligt före- 

 sats vara stark låggallring, men har i verkligheten blivit utförd något starkare. 

 Samtidigt ha flera b- och c-träd måst kvarlämnas för att ej för mycket störa 

 slutenheten. Uppskattningsresultatet och den utförda gallringen framgår av 

 vidstående tabell 9. 



Vi kommo så ut på ett avröjt område, som nyligen planterats med 4-åriga 

 omskolade granplantor. Här var förr ljunghed, vara ett glest tall och björk- 

 bestånd invandrat. Under detta inplanterades gran åren 1895 och 1H97. 

 År 191 1 avverkades tallen och björken, och den 18 — 20-åriga granplan- 

 teringen ibättrades. 



Vid Bala ödegård mötte från Grand hotell en delikat frukost av påbredda 

 smörgåsar samt jordgubbar med grädde, som livligt lovprisades. 



Sedan bestegos skjutsarna, och det bar av ut genom de vida skogsodling- 

 arna i ljungmarken. 



På vägen till Agarps gård sågos från vagnarna 20-åriga rad- eller bältes- 

 planteringar av tall och gran. Tallarna syntes stå för glest och hade ej 

 ännu förmått helt kväva ljungen; granarna voro visserligen betydligt efter tal- 

 larna i växt, men voro i övrigt gröna och pigga och syntes trivas väl å ljung- 

 marken. 



På andra sidan Agarp besågs en 20-årig sådd av tall. Här var ljungen 

 nu nästan fullständigt kvävd under och mellan de plantrika såddgroparna. I 

 denna tallsådd hade försöksanstalten anlagt en serie för gallringsförsök (n:r 273 

 II a och b). 



Den första och en av de få rena tallsådderna å ljungmarken utfördes här 



17 SkogsvårJs/örenifigens Tidskrift igiö. 



