'72 



HARALD KYLIN OCH GUNNAR SAMUELSSON. 



Tabell I. 



Frekvens, bedömd efter Hults metod, och arealprocent; Vårdsätra natur- 

 park, (t. = tunnsådd, s. = strödd, r. = riklig.) 



Den 9. V. 1 91 5. 



Anemonc nemorosa 



s hepatica 



Paris quadrifolia 



Convallaria multifiora, 



Alliiint oleraccum 



Ficarta verna 



Ga^ea lutea 



Ranunculus aiiricomus 



Den 2. VI, 1915. 



Frekvens i . , ! Frekvens 



, Areal- ii , 



enl. 1 enl. 



Hult \Vroctr^uV j^^,^^. 



Areal- 

 procent 



2,8 

 7,5 



0,1 



Den 4. IX. 1915. 



Frekvens 



enl. 



Holt 



Areal- 

 procent 



9.3 



3.? 



Vill man utbyta de HuLTska frekvensgraderna mot pointssiffror, användbara 

 t. ex. vid en livsformsstatistik, borde dessa för att återge den relativa fre- 

 kvensen egentligen ha karaktären av en geometrisk serie, där kvoten är 2. 

 Men dels till följd av den nyssnämnda erfarenheten i fråga om de lägre fre- 

 kvensgraderna, dels på grund av den omständigheten, att endast sällan de en- 

 staka arterna, även om de stundom äro rätt många, tillsammans komma upp 

 till så hög frekvens som tunnsådd, är en korrektion nödvändig. Nedan an- 

 vändas därför pointstalen 0,1, i, 2, 5 och 10 vid beräkning av ett par -bio- 

 logiska spektra:. 



För att om möjligt komma ifrån subjektiviteten i alla de metoder, sojii 

 måste ligga i såväl den hittills behandlade HuLTska liksom andra, där fre- 

 kvensen blott uppskattas, har Raunkl\er (1909) utarbetat en metod, avsedd 

 att lämna på mätning grundade tal. Mycket nära denna står den av L.\ger- 

 BERG använda. Olikheten består egentligen blott däri, att den senare sökt 

 ge större regelbundenhet åt själva metodens användning, samt att han dess- 

 utom upptagit till utförande en vidare utformning av densamma, som Raunkiaer 

 (19 1 2, s. 203) endast framkastat såsom möjligen önskvärd. Dessutom anser 

 jag en skillnad i avsikten ligga däri, att Raunkiaer avser att återge ett växt- 

 samhälle, medan denna synpunkt för L.a.gerberg spelar en underordnad 

 roll. Hans önskan är blott att erhålla ett statistiskt uttryck för en provyta^ 

 vegetation alldeles oberoende av dennas sammansättning, speciellt dess en- 

 hetlighet. Denna distinktion anser jag nödvändig, då den är av största be- 

 tydelse för metodernas värdesättande. Äro de ej ägnade att ge en tillfreds- 

 ställande bild av ett växtsamhälle, så minskas deras värde enligt min mening 

 i väsentlig grad, vare sig det gäller att få fram vetenskapligt användbara re- 

 sultat, eller om det är fråga om mera praktiska, i detta fall forstliga syn- 

 punkter. 



Raunkiaers metod består däri, att man antecknar arterna inom ett antal 

 små provytor av bestämd storlek, som av Raunkl^er väljas på måfå, men 

 av Lagerberg utläggas efter en bestämd princip, varigenom ingen subjektivitet 

 kan göra sig gällande i fråga om själva valet. Han lägger dem i ett sym- 

 metriskt förband, regelbundet fördelade efter ett system av parallela linjer. 



