278 



HARALD KYLIN OCH GUNNAR SAMUELSSON. 



Tabell 4. Spridningstal; rutstorlek 0,5 Icvm. ; rutfSrband 2 meter. 



Vdrdsätra 7iatnrpark den 4 september igiS- 



Sprid- 

 nings- 

 tal 



Medelfel 

 I 



Anemone hepatica 89 



Ranunculus auricomits 81 



Convallaria tnultiflora 50 



Fraxinus excelsior 48 



Geum urbanum 41 



Paris quadrifolia 41 



Spiraea ulmaria i 28 



Geranium silvaticuni 1 21 



Mojanthemiivi bifolium 20 



Ulmus monfana 17 



Viola riviniana 17 



+ 4iO 

 ± 4.8 

 ± 9.9 

 ±5.7 

 ± 6,6 

 ± 5.7 

 ± 5.5 

 ± 4.3 

 ± 4.7 

 ± 4,9 

 ± 5.9 



Medelfel 

 II 



Medel- 

 felens 

 medel- 

 värde 



± 4.6 



± 2,7 



± 3,° 



± 5- 



± 5.° 



± 4.3 

 ± 2,5 

 ± 3.8 

 ± 3,3 

 ± 3.0 



± 4,^ 



± 4,3 



± 3.8 



± 6.5 



± 5-4 



± 5.8 



± 5.0 



± 4.0 



± 4,1 



± 4.0 



+ 4,0 



± 5.» 



Medelvärdet 

 i procent av 

 spridnings- 

 talet 



± 4,7 



± 4,7 



± 13 



± II 



± 14 



± 12 



± 14 



± 19 



+ 20 



± 24 

 ± 30 



Storlek rätt väl med varandra, och seriens medelfel blir därigenom mindre. 



Granskar man medelfelens medelvärden, finner man, att dessa äro nume- 

 riskt minst, då spridningstalet är stort eller litet, numeriskt störst, då sprid- 

 ningstalet är omkring 50. Tydligast framgår detta i tab. 3 vid rutstorleken 

 0,1 kvm. Jag skall längre fram något belysa detta från variationsstatistisk 

 synpunkt. Medelvärdet uttryckt i procent av spridningstalet har sitt minsta 

 värde, då spridningstalet är störst, och ökar allt efter som spridningstalet 

 minskar. 



Det har för Lagerberg ej varit fullkomhgt obekant, att medelfelets stor- 

 lek är beroende på den gruppindelning, som användes vid beräkningen. Detta 

 förhållande har emellertid ej blivit i tillräckligt hög grad beaktat av ho- 

 nom.' Lagekberg skriver i sitt anförda arbete, s. 36: »Endast frekvenspro- 

 center undersöktes, och för att utröna deras medelfel ha gruppvarianter bil- 

 dats av var io:de ruta med stöd av en från höger införd löpande numre- 

 ring. Till följd av ytans oregelbundna form har emellertid, som av figuren 

 synes, denna gruppindelning utfallit mindre väl, varför de fel, som uträknats 

 på grundval av densamma, blivit onödigt stora. Här borde sålunda hellre 

 den andra principen för gruppindelning hava tillämpats. Det för Trientalis 

 europceas frekvensprocent fastställda felet + 3,04. exempelvis skulle, om det 

 uträknades med de mera likformiga gruppvarianter, som enligt sistnämnda 

 princip erhållas, nedbringas till +2,11, och även för flera andra arter med 

 ojämn spridning inom provytan skulle säkerligen frekvensprocenternas medel- 

 fel i överensstämmelse härmed minskas.» 



Här finnes således ett tydligt erkännande av att olika gruppindelningar giva 

 olika medelfel. Skada blott att denna insikt ej kommit till uttryck vid be- 



^ I det betänkande, som är avgivet av kommissionen för taxering av Värmlands läns 

 skogar, har det ej heller blivit tillräckligt beaktat, att olika gruppsystem giva olika medelfel. 



