NÅGRA KRITISKA SYNPUNKTER PA BESTÅNDSANALYSER. 



Tabell 6. Spridtiingstal ; rutstorlek o,i kvm. 



Värdsätra tiatiirpark den 2 juni igiS- 



Anetnone nemorosa 



Paris quadrifolia 



Ranuncultts auricomus . 



Anemone hepatica 



Gagea hiiea 



Convallaria imiltiflora 



Ficaria verna 



Alliutn oleracenm 



Fraxinus excelsior 



Gctttn 7irhaniim 



Spiraea iilmana 



Majantheiii n /;/ bifolin m 



man vill göra anspråk på att andra silTran skall ha någon betydelse. Denna 

 senare anmärkning drabbar t. ex. Raunkiaer i hans arbete » Formation ssta- 

 tistiske Undersogelser paa Skagens Ödde» (1912). Han undersöker här endast 

 25 rutor (0,1 kvm. stora) inom varje provyta, och genom multiplikation m ed 4 

 ■överför han spridningstalen till skalan i — 100. Dessa komma därigenom att 

 få sken av att vara noggrannare, än vad de på grund av undersökn ingen 

 kunna göra anspråk på att vara. 



Spridningstalens storlek är beroende på storleken av den ruta, som anv änts 

 vid bestämningen, på så sätt att den mindre rutan ger det mindre spridnings- 

 talet. Detta förhållande (jfr tab. 3) har redan påpekats av Raunkiaer, och 

 närmare belysts av Lagerberg, och behöver jag därför endast hänvis a till 

 •dessa båda forskares arbeten. 



Till sist ett litet problem, som kanske kan tjäna till belysning av möjlig- 

 heten att genom ovannämnda variationsstatistiska behandling bedöma s prid- 

 ningstalens riktighet. Antag tre kvadratiska provytor, den första med 20, 

 den andra med 40, den tredje med 80 meters sida; alla undersökas med 

 samma rutstorlek, men den första med 2 meters rutförband, den andra med 

 4 meters, den tredje med 8 meters. I varje provyta äro således 100 rutor 

 undersökta. Vilken av dessa provytor skulle vara noggrannast undersökt, och 

 inom vilken skulle spridningstalen hava den största sannolikheten för att vara 

 riktiga? Från ovannämnda matematiska behandlings synpunkt skulle inga 

 skillnader visa sig mellan de tre provytorna. Från verklighetens? 



2. Arealprocent. 



För att kunna bedöma den areal, som en art inom provytan bstäcker, har 

 La(;erberg sökt uppskatta artens täckningsgrad inom varje särskild ruta, och 



J9' Skogsvårdsföreningens Tidskri/t iq ib. 



