SKOGSPOLITISKA INLÄGG OCH DISKUSSIONKR. 295 



Och till slut kan resultatet bliva, att tillgången är större än efterfrågan, 

 antingen mom alla transportområden eller inom en del, under det att inom 

 de andra en brist förefinnes. Vem skall då få göra avprutningar i sina av- 

 verkningar, fä sitta emellan, stat eller enskilda? Enligt mitt förmenande sta- 

 ten, då de enskilda äro de, som hava huvudsakliga äran av millionernas in- 

 förande i landet, av värdestegringen å råvarualstren, och då det är de, som 

 hava nedlagt kapital i förädlingsverken och i större delen av flottlederna och 

 som skapat rikliga arbetstillfällen. Sålunda bör enligt undertecknads åsikt i 

 detta fall, totalt överskott, fördelat antingen på alla eller ock på endast en del 

 transportområden, vid beräkningars uppgörande över läm])liga avverknings- 

 kvantiteter å statsskogarna hänsyn tagas till, att de enskilda ägarna i första 

 rummet böra rationellt avverka och förnya sina skogar. 



1 fall att överskott endast förefinnes inom en del distrikt och en brist 

 mindre än detta överskott inom andra, bör således i de förra i första hand 

 de enskilda hava tillfälle att öka sina avverkningar med följande nyanlägg- 

 ningar eller utvidgningar av befintliga förädlingsverk. I de senare distrikten 

 däremot kommer en del kapital att gå till spillo, och gäller här, som ovan 

 sagts, att regleringen går så småningom. 



I stora drag skulle härmed planen vara utstakad. Det är givetvis en hel 

 del forstliga och ekonomiska faktorer, icke här berörda, till vilka vederbörlig 

 hänsyn bör tagas vid beräkningarnas uppgörande. 



Enskildas omotiveradt ökade eller minskade avverkningar, liksom deras 

 motiverat ökade sådana (exempelvis på grund av smävirkets förbilligande ge- 

 nom lägre flottningskostnad) kan förrycka planens hållbarhet, i vad den rör stats- 

 skogarna. Marknadens oberäknade föränderlighet, resultaten av en fortsatt 

 inventering av landets övriga skogar m. m. böra giva K. domänstyrelsen an- 

 ledning till jämkning i avverkningsbeloppen. Men för undvikande av felgrepp 

 härutinnan vore önskvärt, att styrelsen konfererade med träförädlingens män. 

 Staten ginge väl det oaktat icke miste om konjunkturvinster, under det man 

 hade vissa garantier för, att marknaden icke bleve deprimerad. — - Att be- 

 stämma, inom vilka områden en ökning eller minskning av avverkningsbelop- 

 pen lämpligast kunde komma i fråga, ginge för sig med ledning av inven- 

 teringsinstrumenten (event. kompletterade med specialundersökningar) med iakt- 

 tagande av, att från desamma redan utgångna kvantiteter och dimensioner vore 

 avförda, och med vederbörligt avseende fäst vid faktorer, vilka i övrigt kunnat 

 verka förhöjande event. sänkande av dimensionsvärdena och kapitalet. 



\'id planläggande av statens avverkningspolitik bör, enligt undertecknads 

 förmenande, trävaruindustriens krav och nytta få röna den allra största hänsyn. 

 Staten bör och kan genom samarbete med vår trävaruindustris män — 

 genom ett skogsråd — deltaga i en sund reglering av densamma. 

 Hofors i november 191 5. 



G. Engholm. 



