SKOGSVÅRDSFÖRENINGENS TIDSKRIFT 1916. H. 2 — 3. 



LITTERATUR. 



OLLI HEIKINHEIMO: Kaskiviljelyksen vaikutus Suomen metsiin 

 — Metsähallituksen Julkaiserja II — (Svedjebrukets inverkan 

 på Finlands skogar). Helsiniki 1915. 264 sid. 



Av de forstligt-vetenskapliga publikationer, Forststyrelsen på senare tid plägat 

 bekosta, har nyligen utkommit detta större arbete på 264 pagina, jämte ett 

 digert bihang, undersökningsresultat, statistik m. m. Dess titel är »Svedje- 

 brukets inverkan på Finlands skogarn — författare Olli Heikinheimo (forstmäs- 

 tare, skogvaktare, skoleföreståndare). 



I arbetet lämnas en detaljerad beskrivning av svedjebrukets historia i Europa. 

 I Tyskland bedrives detsamma fortfarande. Ar 18S6 t. ex. behandlades så- 

 lunda icke mindre än c:a 7,000 har. (Landwirtschaftlicher Zwischenbau-Vor- 

 bau-Hackwaldwirtschaft, Unterlandbrennen o. s. v.). I buskskogar var eken 

 huvudträdslaget, då ekbark betingade sig höga pris. Är igoo beräknas bark- 

 skogar upptaga en areal av c:a 446,500 har — andra svedjemarker c:a 132,950 

 har. På senaste tid börjar man dock med all kraft motarbeta skogsbränning 

 av vad slag och namn det vara må, vilket dock stöter på segt motstånd, dä 

 dylikt jordbruk ofta lämnar en tillfällig god skörd — i vanliga fall fjärde 

 kornet. 



I Ungern, Schweiz, Belgien och Danmark förekommer ännu svedjebruk, men 

 i liten skala. 



I Ryssland är det mycket vanligt och har även där blivit föremål för vitt- 

 syftande undersökningar. Olika slag av svedjebruk i Finland och Sverige äro 

 i detalj beskrivna. Men då detta urgamla skogsbruk torde vara väl bekant 

 för flertalet forstmän i Sverige, förbigås dessa kapitel i detta sammanhang. 

 Uti Skogsvårdsföreningens Tidskrift för år 1907 ingår en detaljerad beskriv- 

 ning av det finska svedjebruket, vilket i huvudsak liknar det svenska — och 

 hänvisas intresserade till densamma. 



I följande kapitel behandlas lagstiftningen i svedjefrågan — även den för olika 

 länder. 



Då vår gemensamma lag i äldre tider i allmänhet gynnade svedjebruket, 

 ha nyare tiders lagstiftare i betydlig grad funnit skäl föreligga att verka in- 

 skränkande på detta område. Med olika tider växla olika uppfattning av 

 frågan. Ar 152 1 lämnas full frihet till svedjning i Värmland, och hotas med 

 svåra straff alla de, vilka ej årligen svedja ett visst område. Men å andra 



sidan visas en drakonisk stränghet mot finska nybyggare i norra Sverige — 



:-)them skal man fritt söka at fånga och såsom andre Skadediur beflijta sigh 

 om at afskaffa.Ä De förnämsta lagarna om svedjebruk äro av 1647 och 1664. 

 Genom Gustaf Vasas bekanta beslag på all herrelös jord, lämnades regeringen 

 för lång framtid full handlingsfrihet i allt, som berör svedjebruk i största delen 



