NOTISER. 317 



och (len stora ritsalen höra nämnas det vackra kollegierummet, biblioteket 

 med flera läsrum, kårsalen samt icke minst den utmärkt trevliga restaurangen/ 



Professor Wahlgren betonade till sist i kraftiga och allvarliga ordalag de 

 fordringar statsmakterna, då de nu gjort så stora ekonomiska uj)poffringar på 

 skogshögskolan, hade rätt att ställa ])ä lärare och elever och slutade med att 

 höja ett fyrfaldigt leve för den nya högskolan. 



Någon officiell invigning av de båda nya institutionsbyggnaderna, skogs- 

 högskolan och skogsförsöksanstalten, torde ej komma att ske förr än om ett 

 år. Först sedan byggnaderna i vinter torkats ut, få de i sommar målas fär- 

 diga, varefter korkmattor först i höst kunna läggas på. Sedan återstår mycket 

 arbete med samlingarnas ordnande, eventuellt utgivande av festskrifter m. m. 



Det gamla för skogsmännen så kära skogsinstitutet vid Strandvägen står nu 

 tomt, endast rektor disponerar tills vidare ännu sin ämbetsvåning därstädes. 

 Ktt omedelbart rivande av institutet, som förut varit ifrågasatt, torde nu ej 

 komma till stånd, sedan överintendentsämbetet förklarat sig anse, att det gott 

 kan kvarstå en tid — åtminstone tills det planerade Nobelpalatset närmar 

 sig sin fullbordan — för att tagas i anspråk för något ämbetsverk. 



Skogsundervisningen och skogslitteraturen under kriget. Fränsett 

 själva yrkessoldaterna, torde skogsmännen vara den kår, som mest decimerats 

 under kriget. Man behöver blott slå upp de långa dödslistorna i de tyska 

 skogstidskrifterna för att inse detta. Ett annat uttryck härför är, att forstaka- 

 demierna i Eberswalde, Miinden, Tharandt och Eisenach äro stängda, så länge 

 kriget varar. Professorerna vid dessa sysselsättas antingen med krigsadministra- 

 tiva arbeten eller å laboratorier för sprängämnestillverkningar m. m. 



(livetvis har också den utländska skogslitteraturen i de krigförande länderna 

 varit mycket mager, ehuru en del nya upplagor av äldre arbeten utkommit. 

 Även pä skogstidskrifter ha natuligen krigets verkningar gjort sig gällande, ehuru 

 ej så mycket, som man skulle kunna tro. Här en liten axplockning trån de 

 främsta utländska skogstidskrifterna! 



Den stora ansedda belgiska tidskriften Bulletin de la Sociclc (Neutrale Forest- 

 iere de Belgique, som under år 1 9 1 4 utgavs i sin 2 1 årgång och utkom en 

 gång i månaden, finnes ej mer. Julihäftet 19 14 var det sista, som utkom. 



Den franska stora tidskriften Reviie des emix et förets, som hittills utgivits 

 med 2 häften i månaden, utkommer under kriget blott med 1 häfte i måna- 

 den. Härigenom har årg. 19 14 och 191 5 sammanslagits till en årgång, var- 

 vid förläggaren varit nog hygglig att endast kräva halv avgift. 



Centralblatt Jilr das gesamte Forstivesen , det österrikiska huvudorganet, har ut- 

 kommit m>cket oregelbundet, sedan maj — ^juni häftet 19 15 synes intet häfte 

 ha kommit. Medan 19 13 års årgång av tidskriften omfattade 588 sid., ned- 

 gick 1914 års till 484 sid. och av 19 15 har blott 240 sid. utkommit. 



Den västtyska tidskriften Allgemeine Först- und Jagdzeitiing har minskat be- 

 tydligt i omfång, och den .stora bilagan med litteraturreferat från olika länder 

 utkommer ej. Själva tidskriften omfattade år 19 13 436 sid., nedgick 19 14 

 till 384 sid. och 1915 till blott 288 sid. 



Natiinvissetischaftliche Zeitschrift Jiir Först- und Landivirtsihaft har däremot hållit 



' Restaurangen i källarvåningen under hiblioteksflygeln, där lunch serveras dagligen mellan 

 kl. II- och 1,15 för synnerligen moderat pris, blir säkerligen en samlingsplats ej blott för 

 lärare och elever vid skogshögskolan och tjänstemännen vid skogsförsöksanstalten utan också 

 för resande skogsmän, som vilja taga del av de nya institutionsbyggnaderna. 



