;^^0 SKOGSADMIXISTRATIONEN. 



ait sådan ändring vidtages i 2 '§ stängselförordningen att stängselvitsord må mot granne 

 göras gällande endast när skyddsbehov mot skada av lösgående hemdjur verkligen föreligger, 



aU stängselvitsord må stadgas även för de nu i 4 och 8 §§ stängselförordningen angivna 

 undantagsfall, 



att 7 och 9 §§ stängselförordningen må biVjehållas i huvudsakligen orubbat skick, samt 



aii behörig myndighet må äga befogenhet att besluta om stängselvitsordets tillämpning i 

 särskilda fall samt om jämkning i lagstadgad hälftendelningsgrund för skyldighetens utgörande. 



Remissakten återställes härjämte. 



Tidigare utnämnande till extra jägmästare. 



Domänstyrelsen har i underdånig skrivelse till Kungl. Maj:t den 11 dec. hemställt, att 

 från skogshögskolans jägmästarekurs utexaminerade elever jämväl under år 19 16 måtte kunna 

 få efter 6 månaders väl vitsordad praktisk tjänstgöring utnämnas till extra jägmästare ä 

 distrikt. För dem, som under denna tid bliva inkallade till krigstjänstgöring, har därjämte 

 föreslagits, att blott fyra månaders tjänstgöring skulle vara tillräcklig för att erhålla förord- 

 nande som extra jägmästare. — Dock skulle de efter fyra månader utnämnde under den första 

 tiden blott få användas till skogsindelningsarbeten under erfaren jägmästares ledning. 



Fördelningen av till statskontoret redovisade skogsvårdsavgifter. 



Domänstyrelsen har den 23 dec. 1915 avgivit följande utlåtande till Kungl. Maj:t över 

 de sakkunnigas härom avgivna förslag: 



Genom nådig remiss den 30 november 1915 har Eders Kungl. Maj:t anbefallt domän- 

 styrelsen avgiva underdånigt utlåtande över betänkande avgivet av inom Kungl. Jordbruks- 

 departementet tillkallade sakkunniga för verkställande av närmare utredning samt avgivande 

 av förslag rörande grunderna för fördelning av de 10 % av skogsvårdsavgifterna, vilka, jäm- 

 likt 4 § i nu gällande förordning den II oktober 1912 om skogsvårdsavgift, skola redovisas 

 till statskontoret för att av Eders Kungl. Maj:t i mån av förefallande behov fördelas mellan 

 samtliga skogsvårdsstyrelser i riket. 



Svårigheten att utan en dylik ingående utredning, som nu av de sakkunniga åvägabragts, 

 erhålla någon objektiv grund för en rättvis fördelning av de till statskontoret redovisade 

 avgifterna skogsvårdsstyrelserna emellan har redan i den 28 oktober 19 14 avgivet underdå- 

 nigt yttrande över framställningar från vissa skogsvårdsstyrelser om andel i reserverade skogs- 

 vårdsavgifter för år 1 91 3 av domänstyrelsen framhållits. 



I detta sitt yttrande framhöll nämligen styrelsen bland annat, att det ingalunda vore en 

 lätt uppgift, att för skilda skogsvårdsstyrelser rätt bedöma, i vad mån den enas behov kunde 

 anses vara mera trängande än den andres. Visserligen lämnade årsberättelserna härvid 

 någon ledning, men redogörelserna för skilda skogsvårdsstyrelsers verksamhet voro i vissa 

 fall ej kommensurabla, enär medel, som anvisades såsom bidrag för likartade ändamål, t. ex. 

 avdikning av sumpmarker, kunde vara förbundna med avsevärt olika villkor. Den ena skogs- 

 vårdsstyrelsen kunde i följd av rikliga tillgångar vara mera generös än den andra, men de 

 kunde båda hava förbrukat sina tillgångar och vara i behov av ökade medel. 



Styrelsen ansåg emellertid, att behoven borde så vitt möjligt kunna prövas objektivt med 

 hänsyn till myckenheten av sådana göromål för skogsvårdens främjande, äldre kalmarkers 

 skogsodling, avdikning av sumpmarker m. m., vilka behövde utföras, men vartill även med 

 ett sparsamt användande av skogsvårdsstyrelsernas tillgångar medel saknades. Någon väg- 

 ledning rörande skilda skogsvårdsstyrelsers behov av medel utöver de 90 % av skogsvårds- 

 avgifterna, som beträffande varje sådan styrelses verksamhet tillföUe densamma, lämnade 

 härvid beloppen af de anslag, som landsting och hushållningssällskap anvisat till skogsvår- 

 dens främjande. Den fördelning, som Eders Kungl. Maj:t fastställt för det belopp av 67,500 

 kronor, som av riksdagen anvisats såsom bidrag för uppehållande av skogsvårdsstyrelsernas 

 verksamhet, syntes därför i detta fall kunna lämna ledning. De 10 % av skogsvärdsav- 

 gifterna, varom här vore fråga, motsvarade nämligen ungefär det belopp, som i skogsvårds- 

 avgift härflutit från virke, som avverkats å kronans skogar, och kunde alltså till sin natur 

 anses vara nära befryndade med statsmedel. 



Domänstyrelsen ansåg sig emellertid icke böra framlägga något förslag till de ifrågava- 

 rande skogsvårdsmedlens fördelning, förrän samtliga skogsvårdsstyrelser lämnats tillfälle att 

 yttra sig i ärendet, men föreslog styrelsen, därest Eders Kungl. Maj:t likväl skulle finna sig 

 böra särskilt nu pröva frågan om utdelning av vissa belopp av de reserverade skogsvårds- 

 medlen till sökandena i detta ärende, att härvid skulle tillämpas de grunder, som för Eders 

 Kungl. Maj:t varit vägledande vid fördelning av riksdagens på extra stat anvisade anslag 



