SKOGSPOLITIKEN OCH SKOGSARBETAREFRÅGAN. 363 



att förefinnas. Även om skogsförvaltningen söker att sä ordna skogs- 

 arbetena, att dessa utjämnas över hehi året, kan det ej undvikas, att 

 vissa årstider arbetstillgängen blir större än under andra. Anställandet 

 av fasta skogsarbetare blir sålunda alltid i viss mån reglerat av behovet 

 av jämn arbetskraft året runt. För det periodiska arbetsbehovet därut- 

 över under vissa årstider, kunna däremot med fördel tillfälligt anställda 

 lösarbetare användas. Detta bör sä mycket lättare kunna gå för sig, 

 som skogsbruket åtminstone till en viss grad bör kunna alternera med 

 jordbruket om utnyttjande av denna arbetskraft. Under sommarhalvåret 

 böra sålunda de lösa lantarbetarna kunna användas i jordbruket och 

 under vinterhalvåret i skogsbruket. Detta system tillämpas i övrigt 

 redan sedan gammalt i stor utsträckning a privata egendomar. 



För att få en uppgift om i vad mån behov av fasta skogsarbetare 

 för närvarande finnes ä reviren, ha de sakkunniga från samtliga revir- 

 förvaltare infordrat vissa uppgifter. Av svaren framgår, att endast å ett 

 av de 48 självständiga förvaltningsområden, från vilka svar inkommit, 

 behovet av fast arbetskraft är nu fullt tillgodosett, 29 revirförvaltare ha 

 kraftigt betonat, att den lösa arbetskraften i möjligaste män bör utbytas 

 mot fasta arbetare, å vilka stor brist råder. Endast fem revirförvaltare 

 ha förmenat, att den fasta arbetskraften vore mindre önskvärd än den 

 tillfälligt anställda. Dessa revirförvaltare ha i allmänhet såsom skäl upp- 

 givit, att det mesta virket försåldes å rot, och att därför jämn arbets- 

 tillgång ej kunde beredas fasta arbetare. I och med det att vid infö- 

 randet av en mera rationell skogshushållning ä dessa revir virket börjar 

 upparbetas, bortfaller emellertid detta skäl mot anställande av fast arbets- 

 kraft. 36 revirförvaltare meddela, att det antingen redan finnes lämplig 

 inägojord på kronoparkerna eller dessa angränsande kronodomäner för 

 anordnande av tillräckligt antal skogsarbetarlägenheter eller ock, att så- 

 dana lägenheter skulle kunna nyupptagas. 



Den sociala synpunkten kommer väl att av jägmästare HOLMGREN när- 

 mare utvecklas, här må endast anföras, att genom skogsarbetarfrågans 

 rationella lösning kommer en god och säker bärgning att beredas en 

 långt större befolkning, än som nu kan försörjas å statens skogar. 



Rörande det detaljerade sätt, pä vilket vi tänkt lösningen av skogs- 

 arbetarfrågan, hänvisar jag till den sammanfattning, vi gjort. Jag skall 

 här endast understryka en av de uppställda punkterna. Överenskom- 

 melserna mellan staten och de fasta arbetarna skola så ställas, att staten 

 erhåller skälig, normal avgäld för sin jord, men att skogsarbetaren också 

 erhåller gängse priser för de prestanda, han lämnar staten, detta för att 

 icke vid en jämförelse mellan fast och lös skogsarbetare, den förra må 

 till synes bli sämre ställd. 



