I5EHOVET AV FASTA SKOGSARBETARE PA DE NORRF-ÄNDSKA KRONOPARKERNA. 373 



Vid det möte, som de s. k. kolonisationssakkunnij^e i höstas hade med 

 överjä^mästarna i de dåvarande 5 nordH^aste distrikten, förklarade samt- 

 Hga med en mun, att brist pä arbetskraft för nuvarande skogsarbeten mer 

 aUmänt förelåge. 



iJet torde sålunda få anses fastslaget, att en ganska avsevärd brist på 

 arbetare även för den relativt ringa arbetskvantitet, som untler nuvarande 

 förhållanden utföres på kronoparkerna i Norrland och Dalarna, föreligger, 

 en omständighet, som är väl värd allt beaktande, då den helt visst högst 

 menligt inverkar på skogsvården liksom även pä arbetsprisen. 



I allmänhet torde man ha den uppfattningen, att den övervägande 

 största delen av kronoparkerna är särskilt ogynnsamt belägen med hän- 

 syn till möjligheterna för virkets tillgodogörande. I viss mån är även 

 detta riktigt, men under senare år hava förhållandena genom nya flott- 

 leders anläggning, gamlas slutamortering, antagande av lämpligare grun- 

 der för uttaxering av flottningskostnaderna, järnvägars byggande m. m., 

 avsevärt förbättrats. 



För att emellertid erhålla en inblick i dessa förhållanden hava de s. k. 

 kolonisationssakkunniga inhämtat en del upplysningar från vederbörande 

 revirförvaltare rörande möjligheterna för rationell, intensiv skogsvärd på 

 kronoparkerna i Norrland och Dalarna. Dylika möjligheter ha ansetts 

 förefinnas, där en minsta toppdimension av 3 ä 3 ^j., tum för gran och 4 

 tum för tall kan avsättas. 



Sedan de inkomna uppgifterna bearbetats och sammanställts, visar det 

 sig, att samtliga kronoparker i Norrland och Dalarna nedom odlings- 

 gränsen omfatta en totalareal av 3,895,117 har. Härav anse vederbörande 

 jägmästare, att 2,085,654 har eller 53 % för närvarande ligga så till, att 

 rationell, intensiv skogsvård där kan bedrivas. Vidare har ansetts, att inom 

 loppet av närmaste 10 år denna areal helt säkert kommer att ökas med 

 minst 639,393 har. Sålunda skulle inom 10 år ej mindre än 70 % av 

 hela totalarealen kunna vårdas på ett fullt tillfredsställande sätt. 



Nu kan den frågan med skäl framställas: utnyttjas då dessa förut- 

 sättningar för intensiv skogsvård? Ett obetingat nej måste bliva svaret. 

 Utvecklingen och förbättringen av avsättningsmöjligheterna har försiggått 

 så oerhört hastigt, att skogsvården ej hunnit med. 



Det torde därför med allra största skäl kunna påstås, att därest ratio- 

 nell, intensiv skogsvård i norrlandsskogarna eftersträvas av statsmakterna, 

 och förutsättningarna för införande av dylik värd förefinnas i den grad, 

 jag efter vederbörande lokalförvaltningars utsago här nyss angivit, blir den 

 kommande utvecklingen, jämförd med senare tiders, helt enkelt storartad. 



De under senare år förbättrade avsättningsförhållandena hava möjlig- 

 gjort tillvaratagande av väldiga virkesmassor, som tillförene ej ägt värde. 



