374 



AND. HOLMGREN. 



Vidsträckta områden, från vilka endast de grövre dimensionerna kunnat 

 uttagas, ha nu kommit i det förmånliga läge, att även de minsta sorti- 

 ment där kunna vinna avsättning. Detta, jämte virkesprisens stegring, 

 har medfört en avsevärt ökad avverkning från kronoparkerna. Från att 

 de försålda skogseffekterna år 191 1 uppgingo till 2,581,701 kbm., stego 

 de år 1914 till 3,138,321 kbm., vilket innebär en ökning av 21 %. Utan 

 minsta tvivel kommer denna stegring i avverkningsbeloppet ännu någon 

 tid att fortfara. Då emellertid denna virkesmassa långt överstiger sko- 

 gens årliga tillväxt, bedrives här sålunda en ej obetydlig överavverkning. 

 Men denna forcerade avverkning är absolut nödvändig för tillvaratagande 

 av det överåriga, skadade, torkande och ruttnande skogskapital, som 

 bildar så stor del av våra nuvarande norrlandsskogar. Allt för hastigt 

 får dock denna virkesmassa av åtskilliga skäl, på vilka jag här ej äm- 

 nar ingå, ej avverkas, men då en stor del av kapitalet varken tillväxer 

 eller förbättras utan snarare tvärtom, bör det givetvis ej för länge över- 

 hållas. Genom studium av en del nyare hushållningsplaner har jag fått 

 den uppfattningen, att om den i dessa tillämpade avverkningspolitiken 

 för framtiden följes, stora huvudmassan av de gamla urskogarna äro för- 

 svunna om 40 ä 50 år, i många fall ännu tidigare. 



Att denna forcerade avverkning särskilt i en tid med stigande virkes- 

 priser skall tillföra staten allt större belopp, säger sig självt. Sålunda 

 uppgingo skogsförsäljningsmedlen från kronoparkerna i Norrland och 

 Dalarna år 19 15 till 19,450,590 kr. mot 9,1 17,170 kr. år 191 1. På 

 dessa 5 är hade sålunda bruttoinkomsten mer än fördubblats. Allt ty- 

 der sålunda på, att inkomsterna från statsskogarna dels komma att avse- 

 värt ökas under närmaste år, dels komma att rikt flöda under en period 

 av 40 ä 50 år. 



Men efter denna period av sötebrödsdagar kommer helt visst en lång 

 svältperiod, en period, som blir så mycket längre och så mycket känn- 

 barare i samma mån, vi under dessa feta år mindre bekymrat oss om 

 vidtagande av nödiga markförbättrings- och föryngringsåtgärder. För- 

 hållandet torde vara omvänt på kronoparkerna i södra Sverige. Om dem 

 kan man säga, att de just genomgått denna period av hårda år Nu 

 kommer tvivelsutan avkastningen från dem att stadigt och varaktigt 

 stiga. 



Min mening är sålunda, att en sund skogspolitik går ut på, att alla 

 grundförbättringar, som en ekonomisk skogsvård fordrar, utföras under 

 de rika åren, då inkomsterna flöda som starkast. Att man under såväl 

 goda som dåliga tider bör sörja för en betryggande åter växt, torde väl 

 få anses självklart. 



Då avsättningsförhållandena redan nu förbättrats så avsevärt, som förut 



