BEHOVET AV FASTA SK()(;SAR1!K TARE l'A DE NORRLÄNDSKA KRONOI'ARKERNA. 38 I 



den tidcti lever, högst sannolikt få se, att dessa skogar ej sta de senare 

 så långt sfter, att det ej skulle löna sig att flytta Dalälven såsom pro- 

 duktionsgräns långt norr om dem. De unga och medelålders bestånd, 

 som nu finnas på många platser inom dessa revir, giva ganska otvety- 

 diga antydningar härom. Det må nu förhålla sig huru som helst med 

 denna fråga, visst är dock, att denna ekens och kräftans vändkrets stän- 

 digt och jämt utgjort ett av de mest svårartade hindren för införande 

 av mer rationella metoder för skogarnas värd och skötsel i Norrland 

 och Dalarna. Den är därför, enligt min mening, väl värd den alltför 

 stora uppmärksamhet, här kommit den till del. 



Om jag sålunda ej finner någon avsevärd skillnad i skogsförhållandena 

 norr om Dalälven upp mot Västerbotten, jämförda med samma förhållan- 

 den söder om samma älv, kan jag ej heller finna annat, än att de slut- 

 satser, till vilka de skogssakkunniga för södra Sverige kommit beträffande 

 behovet av fasta skogsarbetare där nere, i lika hög om ej högre grad 

 gälla åtminstone stora delar av Norrland och Dalarna. 



Den skogsman, som mig veterligt, först bragte frågan om anställande 

 av fasta arbetare på tal, för så vitt det gäller Norrland, var framlidne 

 jägmästaren Harald Wedholm. Ar 1907 vid Norrlands skogsmannaför- 

 bunds årsmöte i Sollefteå upptog han frågan till diskussion genom in- 

 ledande av ämnet »egnahemsfrågans betydelse för åstadkommande av 

 rikligare tillgång på bättre kvalificerade arbetskrafter för skogarnas sköt- 

 sel». Samma föredrag hölls av Wedholm året därpå vid Föreningens 

 för skogsvård i Norrland årsmöte i Östersund, lifter att starkt framhållit 

 att »våra vidsträckta skogsvidder icke på långt när kunna givas den 

 skötsel de fordra med den arbetskraft, som därtill står oss till buds», 

 påpekade WEDHOLM nödvändigheten av skogsarbetarefrågans lösande ge- 

 nom anställande av fasta skogsarbetare på skogarna. »Nedsättande av 

 fasta skogsarbetare på därtill lämpliga platser i skogarna medför icke 

 blott för framtiden den erforderliga kvantitativa ökningen i arbetskraft, 

 utan den på sådant sätt alstrade, kontinuerligt tillgängliga arbetskraften 

 har givetvis alla förutsättningar för att även bliva fullt kvalificerad för 

 de mera grannlaga arbeten, som ingå i skogsskötseln», ansåg Wedholm 

 vidare. Emellertid har frågan sen Wedholms tid varit vilande, ehuruväl 

 den ofta dryftats man och man emellan. 



För att erhålla en uppfattning, huru frågan nu ligger till bland dem, 

 som ha sig anförtrodd den närmaste vården om kronoparkerna, har jag 

 tillställt samtliga revirförvaltare i Norrland och Dalarna den frågan, vilka 

 åtgärder de anse erforderliga för mötande av den inom mänga revir nu 

 och så gott som överallt i närmaste framtiden uppträdande bristen på 

 skogsarbetare. Om de 59 svar, som liittills ingått, sammanställas, er- 



