BEHOVKT AV p-ASTA SKOGSARBETARE PÄ DE NORRLÄNDSKA KRONOPARKERNA. 383 



ändamålet styrkts av i jordbruk kunnio person, upplåtes på 50 års ar- 

 rende. I regel får den odlingsbara marken ej överstiga 6 har. Under 

 de 15 första åren upplåtes området avgiftsfritt, men skall under denna 

 tid byggnader efter fastställd ritning uppföras, varjämte minst i har jord 

 skall odlas. Som odlingshjälp utfår torparen 750 kr. i olika repriser, se- 

 dan olika arbeten utförts. Dessutom erhålles fritt virke till byggnader 

 och vedbrand m. m. F. o. m, i6:de besittningsåret erlägges ett arrende, 

 beräknat efter 3,6 % dels av lägenhetens kapitalvärde vid tiden för upp- 

 låtelsen, dels av nyssnämnda 750 kr. Arrendesumman torde i allmänhet 

 uppgå till omkring 30 kr. 



Hur har nu detta system verkat.? Sedan år 1891 ha uppstått 1,305 

 torp och odlingslägenheter. Under första tiden gick det ganska trögt 

 med anläggning av torpen, men från år 1913, då arrendevillkoren något 

 förbättrades, ha upplåtelserna gått i allt hastigare tempo. 



Då emellertid den intensiva skogsvården, som i dag kan lägga 2,100,000 

 har eller 53 % av statens hela kronoparksareal i Norrland och Dalarna 

 nedom odlingsgränsen under sitt herravälde, självfallet fordrar en ofant- 

 ligt mycket snabbare bosättning å skogarna och särskilt å vissa skogar, 

 är nyssnämnda system på långt när ej tillräckligt för tillgodoseende av 

 skogsvårdens krav på ökad arbetskraft. Och detta i all synnerhet som 

 det inom många revir visat sig hart när omöjligt att kunna påräkna 

 dessa torpare vid arbete på kronoparkerna. Detta system synes sålunda 

 ej enbart vara att bygga stort på för framtiden. 



Det system, som då ligger närmast till hands, och som skulle kunna 

 tänkas från ren skogsvårdssynpunkt erbjuda större företräden, är tvivels- 

 utan systemet med fasta arbetare, sådant som de skogssakkunniga för 

 södra Sverige fixerat det. 



Som vi alla veta, går detta system ut på 5-årig upplåtelse av en min- 

 dre jordareal, på vilken nödiga byggnader äro uppförda. Arbetaren till- 

 förbinder sig att mot överenskommet pris utföra skogsarbete i vidaste 

 omfattning, under det staten även garanterar honom fullt upp av arbete. 

 Att detta system kan vinna full tillämpning i södra Sverige med dess 

 utvecklade jordbruk, från vilket skogsarbetarna lätteligen kunna få de 

 produkter, som hans lilla jordbruk ej kan ge honom, säger sig själft. 

 Annat är förhållandet i Norrland. Där fordras ovillkorligen, att skogs- 

 arbetaren av jorden kan erhålla alla de jordbruksprodukter (med undan- 

 tag av den mesta .säden), som erfordras för hans hushåll. Eljest skulle 

 han vara nödsakad att för dryga kostnader anskaffa de.ssa från den ofta 

 nog mycket långt avlägsna bygden. Följden härav bleve, att den fasta 

 arbetskraften ej bleve billigare än den lösa, möjligen tvärtom. Under 

 sådana förhållanden bör det odlingsbara området, som skall tilldelas varje 



