[behovet av kasta skoc.saruktare, 389 



som också när det gäller skogen. Jag har därmed icke sagt, att vi icke 

 även norrut skola ha en produktion, pä vilken måste sättas in ett intensivt och 

 kraftigt arbete. Jägmästare Holmgren torde nog icke förbise, att det arbete, 

 som utföres i olika delar av Norrland, och det arbete, som utföres på hans 

 speciella tjänsteområde, icke alltid äro av samma art. Jag tror förvisso, att 

 det kan uppvisas mycket vackra resultat av hans arbete på Bräcke och Bisp- 

 gårdens revir, men jag tror icke, att när jägmästare Holmgrens efterträdares 

 efterträdares efterträdare en gång kommer att räkna efter, vad även de bästa 

 skogarna däruppe lämnat, herrarna kunna uppvisas de resultat, som exempel- 

 vis de, som följa efter överjägmästare Barthelson och hans kamrater i södra 

 Sverige. Det kan ej hjälpas, att man får taga verkligheten som den är. 

 »Det går nog att säga tulipanaros, men gör'an — — — »! 



Disponenten W. Ekman: Det är först några formella invändningar, jag ber att 

 få göra. Jägmästare Holmgren nämnde, att det icke var absolut nödvändigt 

 att skriva särskilt avtal med en skogsarbetare. Det är emellertid av betydelse, 

 att man avfattar ett kontrakt, enär en skogsarbetare annars enligt den nuvarande 

 arrendelagen är berättigad att arbeta åt vem han vill. Sålunda, om man 

 bygger boställe på en kronopark och utan kontrakt anställer skogsarbetare 

 där, kan det mycket väl hända, att denne arbetar åt annan arbetsgivare. 



En annan sak. Jägmästare Holmgren nämnde, att man skulle kunna upp- 

 odla mark och bygga ett skogsarbetareboställe för 4,500 kr. Det tror jag icke 

 är möjligt. — Det är visserligen lätt att anslå penningar i syfte att anskaffa 

 skogsarbetare, och dessa penningar äro med all säkerhet mycket väl använda, 

 men det går icke hastigt att bryta dessa ställen, bygga dem färdiga och skaffa 

 folk till dem. Det är därvidlag två saker, som äro ganska svåra. Den ena 

 av dessa är, att det är mycket svårt att skaffa duktiga byggnadsarbetare; den 

 andra är, att i ifrågavarande obygder avstånden och sålunda transporterna bli 

 ganska stora. Detta inverkar även senare därigenom, att skolvägen för skogs- 

 arbetarens barn blir lång, varför anläggaren av skogsarbetareboställena måste 

 tänka ganska grundligt härpå. 



Men man måste skynda sig med uppförandet av skogsarbetareboställena, så 

 att man får nytta av den nuvarande högkonjunkturen, vilken medför ett mycket 

 stort ansvar för de personer, som ha med skogsvårdsarbete att göra. Dessa 

 måste nu arbeta för att gallringar, dikningar och andra skogsvårdsarbeten ut- 

 föras i största utsträckning. Som jägmästare Holmgren nämnde, kan man 

 icke göra detta utan dugliga skogsarbetare. Därför tror jag, att vi måste tänka 

 l)å att skaffa bostäder, som ligga bra till. Jag skulle därvid vilja gå så långt, 

 att jag säger, att man måste börja med att bygga en del arbetarebostäder utan 

 ladugårdar nere på de mera välbelägna trakterna, ja, rent av nere i ådalarna. 



Det fordras, när man skall anskaffa skogsarbetare, att man får en duktig 

 karl, men det fordras även, att det är en karl, som har ett litet kapital, och 

 den är alltid litet svårare att finna. En skogsarbetare måste ha penningar, där- 

 för att han skall köpa husgeråd och skaffa ett par kor samt en del åkerbruks- 

 redskap. Detta går i närvarande tid sannolikt till c:a 2,000 kronor. Härför 

 får han oftast skuldsätta sig, och då blir det hela en mycket tråkig historia 

 för honom. Bygges endast bostad utan ladugård för skogsarbetaren i en väl- 

 belägen trakt, där han lätt kan ordna sina inköp, särskilt av mjölk, är det ju möjligt 

 att han efter några år har sin ekonomi så väl ordnad, att han har rad köpa ett 



