396 DISKUSSION. 



har räknats med kolning, men det kolas icke överallt. Nu vill man givetvis 

 icke bygga till flera familjer, än vad som absolut nödvändigt behövs. Det 

 kräves då kanske tidtals även något löst folk. Dessutom ha vi hästtorparnas 

 söner, isom icke äro disponibla hela året men alltid på vintern. Även detta 

 måste observeras. De behöva också arbete. 



Jag är vid bedömandet av det föreliggande betänkandet delvis något partisk, 

 jag vill icke vidare än som skett yttra mig därom, då jag även varit med i 

 ' arbetet någon tid i början. Jag kan dock icke neka till, att jag tycker, att 

 betänkandet bebådar arbetsglädje i skogen, och att en ung skogsman, som 

 läser det, måste se framtiden ljus. Men han måste också betänka, att det är 

 icke alltid fråga om att producera det virke, han i sitt huvud tänkt ut att 

 producera, utan han skall producera sådant, som verkligen industrien behöver 

 och lönar sig bäst. Utveckling kommer alltid att förefinnas undan för undan, 

 och man kan icke fastslå produktionsprogram, som i århundraden bestå. Jag 

 ser skogsvården helt och hållet ifrån räntabilitetssynpunkten, oaktat vad nu 

 herr Wallmo och andra säga. 2 ^[^ % är för litet. Alla skogsägare skulle 

 vara utfattiga, om de icke finge mer än 2 ^j 2 % på vad de lägga ned i sko- 

 gen. — Emellertid är nu signalen av kommitterade given, den är ägnad att 

 skjuta skogsfrägan på ett högre plan. 



Överjägmästare Wallmo: Mina herrar! Jag får nog hjälpa jägmästare Holm- 

 gren litet. Han har talat så mycket i dag, att han kan behöva få vila sig. 

 Jag har begärt ordet närmast med anledning av vad kapten de Verdier sade. 

 För två år sedan, när jag höll mitt senaste föredrag, tänkte jag, att nu har 

 jag i alla fall slagits så mycket, att jag skulle kunna draga mig tillbaka i ro. 

 När nu emellertid kapten de Verdier icke kunde lugna sig i dag, måste jag 

 naturligtvis upp på krigsstigen ännu en gång. 



Det gäller hans angrepp mot jägmästare Holmgren och dennes beräkningar. 

 Naturligtvis har herr Holmgren, när han gjort sitt överslag, över vilken arbets- 

 kraft som går åt på så och så många har, även beräknat markens produk- 

 tion i kubikmeter. Kapten de Verdier må icke tro, att jägmästare Holm- 

 gren håller ett dylikt föredrag, utan att hava gjort alla beräkningar på för- 

 hand. Den saken är alldeles klar. Beträffande den stora arealen, som kap- 

 ten de Verdier trodde vara erforderlig för ett skogsarbetartorp, vill jag nämna, 

 att jag redan för 15 — 20 år sedan gjort beräkningar för mellersta Sverige 

 över det område, där en skogsarbetare kan sysselsättas vid intensivt skogs- 

 bruk med kolningsarbete m. m., och under förutsättning att marken är fullt 

 beklädd med skog, d. v. s. omkring 125 kbm. pr har. Jag kom till det 

 resultatet, att ett sådant område ej borde vara större än omkring 60 — 70 har 

 produktiv mark. Den arealen stämmer precis med vad södra skogsvårdssak- 

 kunnige beräknat, nämligen 100 har mark för varje skogsarbetare, under be- 

 märkande dock, att i denna ytvidd även ingår impediment m. m. Mina 60 — 

 70 har utgjordes, som nyss sades, av produktiv mark. Det stämmer ganska 

 bra överens. 



Till slut vill jag vända mig till herr de Verdier beträffande den där ränta- 

 bilitetshistorien. Jag vill då blott säga, att jag ännu icke fått svar på mitt 

 anbud till herr de Verdier från ett föregående skogsmöte, då jag erbjöd mig 

 att köpa Gustafsfors av honom för en sådan köpeskilling, att jag kunde be- 

 räkna få 5 % på mina pengar. Kapten de Verdier framhöll nämligen vid 



